Na novembrový odkaz nezabúdame
Spojenie zabíjačky, burzy starožitností a retro vecí s divadielkom pre deti i debatou o pozadí Nežnej revolúcie? To všetko bolo možné počas jednej novembrovej soboty v Dúbravke, keď tu prebiehala takzvaná Starostovská zabíjačka a burza starožitností. 
(bližšie na str.18)
Pes najvernejší priateľ človeka, no aj otázka morálky
Náchylné na nákazu zo zvieracích exkrementov sú najmä malé deti, zhodujú sa veterinári. Chýbajú koše, papierové vrecúška v nich alebo disciplína? Neporiadnych psíčkarov má kontrolovať mestská polícia.
Častá téma diskusie na sociálnych sieťach, početné sťažnosti na verejných debatách obyvateľov s vedením mestskej časti, viaceré maily, kritiky. 
Výkaly! Skúsenosti so znečistením verejných priestorov po neporiadnych psíčkaroch mal už asi každý. Či už ako suvenír na topánke, nehľadaný objav pri zbieraní gaštanov alebo listov s deťmi alebo pri práci v predzáhradke. 
Debata na túto tému sa väčšinou točí dokola. Mamičky s deťmi, seniori a ďalší sa sťažujú na neporiadnych psíčkarov. Tí zas argumentujú tým, že platia daň za psa, že košov na exkrementy je málo, prípadne v nich chýbalo vrecúško, alebo jednoducho, že pár „bobkov“ v tráve neuškodí. Priom by stačilo tak málo, trošku psíčkarskej disciplíny, či ľudskej ohľaduplnosti.
Za informáciami, ako to s tými bobkami v tráve a ich škodlivosťou naozaj je, sme zašli za odborníkmi do Veterinárnej nemocnice Bennett.
„Mimo obývané oblasti je zber exkrementov na individuálnom zvážení, pretože voľne žijúce zvieratá rovnako nechávajú po sebe trus a každý človek by mal počítať s možným infekčným rizikom v prírode,“ zhodujú sa veterinári. 
(dokončenie zo str.1)
Iná je však situácia v meste a na sídliskách. „V mestských častiach s vysokou koncentráciou psov, ktorí sú venčení v spoločných parkoch a podobne, je to otázka jednak občianskej morálky, a tiež zamorovania prostredia potencionálne infekč-
ným materiálom,“ dodávajú veterinári s tým, že exkrementy by sa tu mali určite zbierať.
A či môže pár „bobkov“ uškodiť, prípadne ohroziť malé dieťa? „Áno, môže v prípade, že ide o exkrementy infikovaného psa alebo mačky, ktoré obsahujú vajíčka parazitov prenosných aj na človeka. Obzvlášť náchylné na nakazenie sú malé deti, kvôli slabším hygienickým návykom.“
Infekcia parazitmi sa prejavuje najčastejšie zažívacími ťažkosťami, rizikové sú aj tehotné ženy, ktoré by sa mohli nakaziť toxoplazmózu.

Pokuty a kontrola
Aj keď je pes zdravý, suvenír na topánke nepoteší. Pokutovať nepo-
riadnych psíčkarov má mestská polícia. Vedenie mestskej časti však vytvorilo v spolupráci s aktívnymi seniormi z denných centier takzvané občianske hliadky, ktoré mapujú situácie v teréne.
Vlani mestská polícia riešila v celom meste okolo dvetisíc priestupkov spojených so psami. Priestupkom je nielen znečisťovanie verejných prie-
stranstiev, ale aj voľný pohyb psa bez obojku. Mestská polícia môže na 
mieste dať pokutu do výšky 33 eur.

Poslanec: Začať treba od detí
Vidieť však v Dúbravke mestského policajta, aby napomínal neporiadnych psíčkarov je skôr raritou.
Poslanec, dobrovoľník a predseda komisie životného prostredia Tomáš Husár hovorí, že téma psy je na komisiách častá. „Väčšinou rozoberáme konkrétne podnety obyvateľov. Je to zložité, nakoľko sa nedá striehnuť na každého psa, respektíve jeho majiteľa. Tému sme preto niekoľkokrát riešili aj s mestskou políciou, navrhovali sme lokality, kde si majú dať väčší pozor na tento problém a zároveň tam robiť viac peších obchôdzok.“
„Sťažnosti evidujeme z každej strany,“  pridáva poslanec a člen komisie životného prostredia Mário Borza. Problémom je podľa neho správanie a edukácia psíčkarov. „Dospelých už ťažko  prevychováte, a ak áno, tak to chce čas,“ hovorí Borza. „V materských školách pribudne vzdelávacia aktivita s motívom životného prostredia a psičkárov, s edukáciou totiž treba začať od detí.“
Pripomienky k nedostatku košov pre psíčkarov, bude mestská časť riešiť rozšírením počtu košov na exkrementy. Budúci rok má pribudnúť okolo dvadsať.
“Objavili sme niekoľko miest, kde sú koše umiestnené trochu nešťastne a niekde úplne chýbajú,“ vysvetľuje Husár.	          
Lucia Marcinátová
Prihlásenie a dane – „psia“  povinnosť
Pes, najvernejší priateľ, alebo, aj pes je len človek. Ušatý kamarát na výlety, spoločník pre osamelých. S každým psom však prichádzajú aj povinnosti, a to nielen kŕmenie či chodenie von, ale napríklad aj registrácia a platenie. Dá sa povedať, že je to „psia povinnosť“ každého psíčkara.
Referát miestnych daní v budove na Žatevnej 4 rieši registráciu a aj daň za psa. Obe má na starosti Zuzana Mísalová, ktorá sama patrí k psíčkarom, no k tým disciplinovaným. Vedie aj evidenciu psov mestskej časti. 
K dani za psa je potrebné vyplniť tlačivo, ktoré je dostupné na webe mestskej časti alebo na úrade. Po jeho vypísaní a doručení na miestny úrad sa vypočíta daň a majiteľ psa dostane rozhodnutie o povinnosti jej úrady. Na zaplatenie má 15 dní od prevzatia rozhodnutia.
Okrem tlačiva pri podaní daňového priznania je potrebný: doklad totožnosti (občiansky preukaz, alebo cestovný pas), očkovací preukaz psa, preukaz ZŤP (v prípade zdravotne postihnutého občana), rozhodnutie o poberaní dôchodku (v prípade dôchodcu), potvrdenie od správcu nehnuteľností, že v danej nehnuteľnosti nežije v spoločnej domácnosti s ďalšími osobami (v prípade osamelo žijúceho dôchodcu).
Registrácia psa sa potom robí na základe podaného daňového priznania za psa a úhrady poplatku za známku. Ide o jedno euro, pri strate alebo poškodení známky sa platia dve eurá.
Zvyšovanie sa neplánuje
Susedná Karlova Ves ohlásila nedávno zvyšovanie dane za psa. Za psa v byte navrhuje zvýšiť sumu z 33,20 eura na 50 eur. Zľavu by mali mať psy seniorov, či psy s osvedčením o výcviku základnej poslušnosti. 
V Dúbravke sa zatiaľ zvyšovanie dane za psa neplánuje. Za psy v byte sa platí ročne 35 eur, výrazne menej stojí pes osamelých seniorov. Poslanec Tomáš Husár inicioval návrh daňovo zvýhodniť majiteľov psov z útulku a cvičených psov. Rokovať o ňom budú dúbravskí poslanci v decembri. 
Mário Borza, poslanec a člen komisie životného prostredia dodáva, že problém je podľa neho aj v tom, že dane za psov nie sú účelovo viazané. „Tieto prostriedky sa využívajú na iné účely, ako sa vyberú, toto je nutné zmeniť.“

Koše pribudnú
Za daňové poplatky mestská časť poskytuje psíčkarom psie koše na exkrementy, ich pravidelné vysýpanie a dopĺňanie vrecúšok. Aktuálne je po Dúbravke 48 psích košov,  v budúcom roku by sa mal k jarnej sezóne ich počet navyšovať. Psíčkari tiež môžu využívať voľne dostupné cvičisko na vybehanie svojho miláčika na Dražickej ulici.  Nedávno ho skupina Dobrovoľníci v Dúbravke upravila a obnovila.
Dúbravka eviduje 1887 psov, tento počet sa samozrejme mení, isté však je, že nahlásení nie sú všetci. Niektorí povinnosť obchádzajú, psa majú prihláseného napríklad u rodičov alebo v inom meste či dedine, hoci pes býva a pohybuje sa v Dúbravke.
„Úrad eviduje viaceré sťažnosti,“ hovorí Zuzana Mísalová z referátu miestnych daní. Dodáva, že psíčkarom, ktorí povinnosť ignorujú, hrozí pokuta. „Správca dane uloží pokutu v prípade zistenia, že pes nebol prihlásený podľa zákona o správe daní.“
Aj pre kontrolu a sťažnosti susedov pri nenahlasovaní psa zverejní mestská časť zoznam psov na svojej novej webovej stránke, pričom aktualizovať ho bude každý mesiac. V zozname bude možné nájsť ulicu, dom a v ňom evidované psy, ich rasu a farbu.
V Dúbravke prevládajú malí psi, najviac je yorkshirov, kokršpanielov, potom sú to čivavy a kríženci malého vzrastu. Nebezpečného psa, čiže takého, ktorý by niekoho napadol, ublížil inému, mestská časť teraz neeviduje. Takýto pes by musel byť  označený známkou červenej farby s bielym výkričníkom.   
Lucia Marcinátová
Sadzba dane za psa na rok v Dúbravke je:
• 35,00 € ročne za psa chovaného v bytoch a za psa, ktorý stráži samostatne stojaci objekt slúžiaci na podnikateľské účely,
• 10,00 € ročne za psa chovaného v rodinnom dome, za psa bez špeciálneho výcviku, ktorého vlastní občan s ťažkým zdravotným postihnutím,
• 7,00 € za psa chovaného v školských a predškolských zariadeniach a za psa chovaného v bytovom dome, ak je vlastníkom alebo držiteľom psa osamelý dôchodca, s ktorým nežije v spoločnej domácnosti ďalšia osoba,
• 15,00 € ročne za psa, ak je vlastníkom alebo držiteľom psa chovaného v bytovom dome dôchodca, ktorý žije s ďalšou osobou.
Na daňové priznanie potrebujete:
• doklad totožnosti, 
• očkovací preukaz psa,
• preukaz ZŤP (pri ZŤP),
• rozhodnutie o poberaní dôchodku (v prípade dôchodcu),
• potvrdenie od správcu nehnuteľností, že v danej nehnuteľnosti nežije v spoločnej domácnosti s ďalšími osobami (v prípade osamelého  dôchodcu).
Pes má stopku na ihrisku aj kúpalisku
Dúbravskí poslanci prijali tento rok všeobecne záväzné nariadenie o niektorých podmienkach držania psov na území mestskej časti. O čo v nich ide?
Nariadenie hovorí napríklad o vodení psa, vymedzuje miesta, kde je voľný pohyb psa zakázaný a tiež miesta, kde je vstup so psom zakázaný. Určuje aj spôsob označovania týchto miest a podrobnosti o znečisťovaní verejných priestranstiev.
Tam, kde je voľný pohyb psa zakázaný, musí byť pes vedený na vôdzke pripevnenej na obojku alebo prsnom postroji. Pri voľnom pohybe musí mať pes nasadený náhubok. Takzvaný nebezpečný pes musí byť na vôdzke aj na miestach, kde nie je voľný pohyb psov zakázaný. 
Voľný pohyb psov bez náhubkov je povolený len v označených oplotených areáloch určených mestskou časťou. K psíčkarským lokalitám patrí ešte nezastavaná časť Agátovej a Nejedlého, priestranstvo pri konečnej električiek či lúka Pod záhradami.
Kde majú psy vstup zakázaný? Nepatria na detské ihriská a pieskoviská, do areálu kúpaliska, do oplotených areálov školských a predškolských zariadení, do športovísk a štadiónov prístupných verejnosti, na cintorín, trhoviská a burzy, do areálu parku Park Pekníkova a Pri Horánskej studni, do zdravotníckych zariadení a ich areálov, detských domovov a domovov dôchodcov. Na zákaz sú psíčkari upozorňovaní tabuľou. 
Výnimku majú len vodiace psy, ktoré sprevádzajú zdravotne postihnutých.
Ďalšie priestory po Dúbravke sú označované vodorovným nápisom zväčša na chodníku „Voľný pohyb psa zakázaný“. Ide o také plochy, kam psy môžu, musia však byť na vôdzke.  Nariadenie mestskej časti, ktoré prijali poslanci, hovorí aj o znečisťovaní verejného priestoru. Píše sa v ňom: „Ak pes znečistí verejné priestranstvo výkalmi, ten, kto psa vedie, je povinný odstrániť výkaly pomocou vhodného obalu. Obal je umiestnený na kontajneri vyhradenom na zhromažďovanie psích výkalov. Ak takýto obal nie je, môže ten, kto psa vedie, odstrániť výkaly aj pomocou iného vhodného obalu. Ten kto psa vedie, vhodí obal s výkalmi po jeho uzavretí  do kontajnera vyhradeného na zhromažďovanie psích výkalov.“
Ak psíčkar túto svoju povinnosť ignoroval, dopustil sa priestupku, ktorý rieši mestská polícia blokovou pokutou. O exkrementoch píšeme v samostatnom článku. 		
(lum)
Nepodporujte špinavý biznis, šteňatá z internetu
Slovensko patrí k najväčším vývozcom šteniat do štátov Európskej únie. Nekupujte lacné zvieratá cez internet, nepodporujte tak množiteľov, vyzýva Sloboda zvierat. Ročne sa podľa organizácie na Slovensku ilegálne vyprodukuje a predá doma a v zahraničí viac než 100-tisíc šteniat. 
Ide prevažne o lacné psíky rôznych plemien bez preukazu pôvodu z chovov, ktoré nie sú nikde zaregistrované, a to napriek tomu, že zákon to ukladá každému, kto chová zvieratá za účelom ich predaja. Realitou je však čierny množiteľský biznis so šteňatami, porušovanie zákonov pri obchodovaní so psami, nezdanené príjmy množiteľov a výkupcov a obrovské utrpenie zvierat v takzvaných množiarňach, kde sa vo veľmi zlých väčšinou nehygienických podmienkach množia lacné psíky s minimálnymi nákladmi a bez veterinárnej starostlivosti – s  jazvami a zrastmi po opakovaných cisárskych rezoch, zápalmi kože, očí, neočkované.  Často sú takzvané množiarne schované v tmavých pivniciach, garážach, kotolniach, zvieratá žijú v malých klietkach, v tme, trpia nedostatkom pohybu a socializácie.
Psíky sú potom bojazlivé, nezvládajú kontakt s ľuďmi, keďže celý život trávia zatvorené. Veľakrát sú len výrobným prostriedkom a akonáhle prestanú produkovať príjem, sú vyhadzované alebo aj nehumánne usmrcované. 
„Slovensko sa stalo najväčším vývozcom šteniat do štátov Európskej únie,“ hovorí Romana Březinová, inšpektorka Slobody zvierat. „Chorí, v zlom fyzickom a psychickom stave nie sú len psí rodičia, ale aj šteňatá - často s vážnymi skrytými vadami, ktoré sa ukážu až neskôr alebo spôsobia úhyn už v mladosti či celoživotné postihnutia. Nehovoriac o tom, že vyhodené opotrebované, choré sučky, ale aj psy z množiarní sú obrovskou záťažou pre už aj tak preplnené útulky. Sloboda zvierat zachráni okolo 700 takýchto zvierat ročne.“ 
Získať kontrolu nad množením a obchodom so zvieratami umožní podľa Břežinovej jedine zavedenie povinnosti registrovať každý jeden chov, ktorý sa venuje rozmnožovaniu zvierat, alebo úplný zákaz chovov bez preukazu pôvodu. „S tým súvisí aj riadna evidencia psov tak, by mohol byť chov dostopovateľný, čo sa dá dosiahnuť  len povinným čipovaním všetkých spoločenských zvierat.  Inak chovy nebude možné kontrolovať a psy budú naďalej týrané.”
Väčšina zvierat z takzvaných množiarní sa predáva na internete. „Verejnosť a žiaľ ani sprostredkovateľské médiá zväčša netušia, aké obrovské utrpenie sa za ponukou lacných mláďat skrýva, pomýli  ich inzerát s vykúpaným psíkom na gauči,“ hovorí  Pavla Dugovičová, predsedníčka Slobody zvierat. Dodáva, že nákupom zvieraťa z anonymného zdroja na internete sa podporuje krutý kolotoč utrpenia. Sloboda zvierat ročne zachráni približne 500 zvierat vyradených z množiarní.           
 (lum, sz)

Spustili sme zbierku pre psí útulok
Veci pre zvieratá sa zbierajú na miestnom úrade Žatevnej 2 do 15. decembra.
Po úspešnej letnej zbierke školských pomôcok pre deti zo sociálne slabších rodín a ešte úspešnejšej zbierke hračiek začala Dúbravka aj s pomocou pre zvierací útulok.
Podobne ako už minulý rok chce nové vedenie Dúbravky odniesť pred Vianocami darčeky pre štvornohých chlpáčov, ktorí žijú v blízkom útulku Slobody zvierat na Poliankach. 
S iniciatívou zbierky pre útulok prišiel miestny poslanec Mário Borza a u vedenia mestskej časti našiel pozitívnu odozvu.
„Zvieratá isto ocenia staré koberce, deky, niečo na zateplenie búd, z jedla najmä granule, cestoviny, ryžu,“ hovorí starosta Dúbravky Martin Zaťovič o tom, čím všetkým sa dá prispieť. 
Zbierka prebieha na miestnom úrade na Žatevnej 2. Veci môžu Dúbravčania nosiť na prízemie úradu na vrátnicu alebo do kancelárie Štefana Macejáka.   Zbierka prebieha do 15. decembra, potom všetky veci odnesie mestská časť do útulku na Poliankach.   
(lum)
Chodníky, zberný dvor aj výruby
Každomesačné pripomienky k chodníkom, požiadavky na orezy, zberný dvor či nelegálne skládky. Niektoré podnety sa na neformálnych stretnutiach so starostom opakujú, no vždy sa objavia aj nové trápenia, dúbravské problémy. Inak tomu nebolo ani na novembrovom stretnutí so starostom Martinom Zaťovičom pod názvom Na slovíčko. Tentoraz pozval Dúbravčanov na debatu do reštaurácie Šrámek na Lysákovej.
Začalo sa netradične o novinách, staršiemu Dúbravčanovi, podobne ako niektorým ďalším chýbalo v schránke posledné číslo Dúbravských novín. Pripomienok k poslednej distribúcii bolo viac. Odovzdali sme ich preto distribučnej firme, často sa však stretáva s problémom dostať sa ku schránkam, prípadne celú kôpku novín, ktorú firma doručí do jedného vchodu bytového domu, niekto odnesie či vyhodí. Ak máte problémy s doručovaním novín, dajte nám vedieť konkrétnu adresu a číslo domu. 
Podnety zbiera Ľubo Navrátil 
navratil@dubravka.sk
Pozemok na zberný dvor
Okrem novín sa už tradične riešili požiadavky na orezy aj nevyhovujúci stav chodníkov, napríklad na Alexyho pri zastávke Bilíkova, ktorý robí problém najmä seniorom kráčajúcim dolu k domom či na Ožvoldíkovej 5 až 9, kde sú už roky na chodníku veľké hrbole. Vyriešiť by sa to malo už do konca roka v rámci opráv chodníkov, ktoré prebiehajú.
So žiadosťami na orezy prišla zástupkyňa ulice Ožvoldikova 5-9.  Preverovali sme podnet, no zeleň zo zadnej časti domov nie je zverená mestskej časti a Dúbravka tak zasiahnuť nemôže. Mestská časť preto požiadala o orez hlavné mesto. Požadovaný výrub piatich stromov prebehol už v minulosti.
Ľudia sa pýtali aj na pristavovanie veľkokapacitných kontajnerov. Tento rok už mestská časť kontajner nepristaví, dôvodom je nielen možné zimné počasie, ale aj vyčerpaný rozpočet v tejto položke. Tento rok sme totiž v Dúbravke pristavili viac kontajnerov než v minulosti.
Problém s veľkorozmerným odpadom by mohol pomôcť vyriešiť zberný dvor, na ktorý sa pýtali ďalší prítomní. Mestská časť má záujem o jeho zriadenie aj v spolupráci s magistrátom a firmou OLO. Aktuálne hľadá pozemky, kde by mohol dvor vzniknúť a najmä dobre fungovať.

Vyzvali sme majiteľa
Opakovane prišiel aj obyvateľ z dolnej časti Nejedlého pre problém s neporiadkom za oploteným pozemkom pri novostavbách a detskom ihrisku. Z pozemku s lešením a stavebným odpadom prerastá zeleň, obyvatelia hlásia aj potkanov. Referát životného prostredia nášho miestneho úradu vyzval majiteľa pozemku, aby ho vyčistil. Zo zákona má na to tridsať dní od prevzatia výzvy.
Nejedlého sa týkali aj sťažnosti na žiakov základnej školy na tejto ulici. Obyvateľ upozornil na víkendové stretávanie sa mladých na ihrisku Základnej školy Nejedlého, no nie za účelom športu.
Kontaktovali sme riaditeľku školy Lenu Kampmillerovú „Vieme, že sa tu stretávajú výrastkovia, situáciu preveríme,“ hovorí riaditeľka. Už dávnejšie oslovila aj mestskú políciu, aby chodievali do tejto časti Dúbravky na kontroly.

„Dlhšie“ trápenia
Medzi podnetmi bola aj potreba zriadenia kontajnerových stojísk, kontajnery by totiž nemali stáť na ceste, kde zaberajú parkovacie miesto a často aj bránia v bezpečnej jazde či odbočovaní. Stáva sa, že napriek možnému priestoru na vytvorenie stojiska či príspevku mestskej časti na jeho zriadenie to obyvatelia odmietajú. Téme sa preto budeme venovať samostatne v budúcnosti.
Podobne osobitne sa chceme zaoberať aj témou budovania Terminálu integrovanej osobnej prepravy a záchytného parkoviska, ktoré majú vzniknúť v oblasti Dúbravčice pri Agátovej ulici.
Hoci ide o Dúbravku a na území majú záhradky aj Dúbravčania, za stavebný úrad tohto zámeru bol vyhlásený stavebný úrad Mestskej časti Bratislava-Devínska Nová Ves, navrhovateľom stavby sú Železnice Slovenskej republiky. Stavebný úrad Dúbravka nevedie žiadne konanie vo veci záchytného parkoviska v oblasti Dúbravčice. Náš miestny úrad dostal len od stavebného úradu Devínskej Novej Vsi oznámenie o začatí územného konania líniovej stavby – verejnou vyhláškou, aby ho zverejnil na úradnej a internetovej tabuli.
Mestská časť však ako príslušný orgán štátnej správy vo veci ochrany prírody verejnou vyhláškou oznámila výrub 35 stromov, ústne pojednávanie s  ohliadkou bude 8. decembra. Majiteľov záhrad, kde sú stromy, sme o tom informovali, o výsledku a ďalšom vývoji projektu výstavby terminálu napíšeme po obhliadke, čiže v ďalšom čísle.
Posledná tohtoročná neformálna debata so starostom bude v kaviarni Biely kocúr, predvianočné debatovanie bude 10. decembra o 17-tej.
Lucia Marcinátová
Poslanecké dni 
– december
Žatevná 2, prízemie, kanc. č. 2, od 17.00 – 18.00
7. december - Juraj Káčer, 
Peter Illý 
14. december – Peter Klepoch, Ľuboš Krajčír 
21. december - Dušan Mikuláš,
Martin Mlýnek
 
Na slovíčko so starostom
 – neformálne debaty so starostom Martinom Zaťovičom s obyvateľmi 
10. december o 17.00
Biely kocúr na Žatevnej 10

Miestne zastupiteľstvo
Zasadnutie dúbravských poslancov - 15. december 13.00 KC Fontána
Zasadnutie môžete sledovať aj online prostredníctvom Dúbravskej televízie
Poslanec: Je čas vrátiť sa k hodnotám
Začali sme od prvého čísla a postupne predstavili každého. Spravodlivo podľa abecedy vždy po jednom z každého volebného obvodu. Na záver nám zvýšil už len miestny poslanec Juraj Štekláč a keďže má Dúbravka nepárny počet poslancov a len druhý obvod má sedem poslancov, ostal sám. Bez rozdielu sme mu však položili rovnaké otázky.
1. Ste novým poslancom v mestskej časti, alebo odkedy pôsobíte v komunálnej politike?
2. Prečo ste kandidovali do zastupiteľstva?
3. Ste poslancom, no čo robíte mimo politiky, čo vás živí a čo baví?
4. Aké sú podľa vás tri najväčšie problémy Dúbravky?
5. Aké miesto v Dúbravke máte rád (vyberte dve) a prečo?
6. Čo by ste chceli v Dúbravke zmeniť, zlepšiť a ako to chcete urobiť? (stručne a konkrétne pár viet)

2. volebný obvod
Juraj Štekláč (SDKÚ)
Som novým poslancom, v komunálnej politike pôsobím od volieb na jeseň 2014. Vtedy ma ľudia poctili svojou dôverou a ja som prijal tento verejný záväzok. Prišli nové výzvy a mám tú česť spolupracovať so zaujímavými ľuďmi. Som predsedom komisie sociálnej, zdravotnej a bytovej, súčasne som členom komisie kultúry.

Mnohí sa ma pýtajú, prečo som kandidoval a aj sa čudujú. Myslia si, že si tým človek znepríjemňuje život. Posledné obdobie som mal pocit, že naša spoločnosť prekonáva krízu. Akoby sa z nej vytratili skutočné hodnoty. Medzi ľuďmi narastá negativizmus, pasivita až zúfanie. Svedčia o tom medziľudské vzťahy a diskusie v reálnom živote a aj na sociálnych sieťach na internete.  Ako som sa už opakovane vyjadril, akoby sme sa pokúsili nahradiť predchádzajúcu doktrínu jednoduchou filozofiou peňazí. Domnievali sme sa, že peniaze vyriešia všetko. A nevyriešia. Máme čoraz väčšie nároky, zároveň očakávame, že ich naplní niekto iný. Mám dojem, že v našej spoločnosti  zostáva teda určité vákuum. Je čas na návrat k skutočným hodnotám. To ma priviedlo k verejnej angažovanosti, snahe o zmenu. A keďže začať treba od „dola“ - od ľudí, tak voľba padla na miestne zastupiteľstvo. 

Som lekár a pôsobím ako internista-endokrinológ. Je to povolanie, ktoré človeka pohlcuje celé dni.  Súčasne je mojím koníčkom. Na ostatné koníčky už potom veľa času nezostáva. Ale mám rád šport, kultúru,  hudbu, výtvarné umenie.

Ako by klasik povedal – doprava, doprava, doprava... Doprava ma osobne veľmi zaujíma, lebo má výrazný sociálny rozmer. Bezprostredne zasahuje do ľudských životov, každodenného konania ľudí. Mesto a s ním automobilová doprava zaznamenali za posledné roky výrazný vývoj. Pravdepodobne Bratislavu, a teda aj Dúbravku, čaká situácia ako v európskych veľkomestách. Spomalenie a zahustenie dopravy je bežné. Avšak je snaha túto situáciu riešiť. Peniaze nie sú na všetko, preto je potrebné zodpovedne stanoviť priority. Za najväčšiu prioritu považujem, aby sa Dúbravka vyhla (budúcej) tranzitnej doprave. Napríklad preto sa domnievam, že treba ešte raz prehodnotiť zámer vybudovania podjazdu Saratovskej ulice popod železničnú trať, nakoľko by zrejme zvýšil tranzit mestskou časťou. Myslím si, že je lepšie preferovať podjazd na Lamač.
Za druhý problém považujem stanovenie programových téz a praktickej realizácie sociálnej politiky v mestskej časti na budúce obdobia. Demografický vývoj je nezastaviteľný a do budúcnosti pribudne výrazný počet seniorov. Cieľom je samozrejme seniorov zapájať do diania v spoločnosti, súčasne poskytnúť pomoc, kde je to potrebné. V súčastnosti v krajine  pripadajú asi 4 pracujúci na jedného dôchodcu, odhaduje sa, že v roku 2030 to budú 2 pracujúci na 1 dôchodcu. Narastie počet seniorov, súčasne dôjde k nechcenému prirodzenému obmedzeniu zdrojov. To znamená pre Dúbravku nové výzvy a bude potrebné nájsť do budúcnosti rovnováhu systému tak, aby mestská časť mohla plniť úlohy, ktoré jej zo zákona vyplývajú.
Za tretí problém v mestskej časti považujem udržateľnosť a udržovateľnosť. Naša spoločnosť dokáže vybudovať rôzne veci, ale akoby ich nedokázala udržovať a dostávajú sa až po stav „rozpadnutia“. Potom obvykle nasleduje drahá rekonštrukcia. To sa týka od chodníkov až po dom kultúry. Je potrebné nastaviť procesy tak, aby dochádzalo k priebežnému opravovaniu vecí a majetku. To všetko za transparentných postupov a spoluúčasti občanov pri rozhodovaní.

Vyberiem len jedno. Prírodu asi spomína každý, ale mňa okrem nej fascinuje pešia zóna, ktorá bola v sídlisku vybudovaná paralelne s ulicou M. Sch. Trnavského a Saratovskou. Je to snáď najdlhšia pešia zóna v Bratislave. Škoda, že pri stavbe sídliska nebola dokončená. V strede je pri dome kultúry prerušená a reálne zase pokračuje až od ulice Drobného. Mojím snom je jej prepojenie a dostať ju do stavu, aký si všetci predstavujeme.

Je to už spomínaná sociálna oblasť. Je potrebné prijať zásadné rámcové dokumenty, ako je Program hospodárskeho a sociálneho rozvoja až po Program aktívneho starnutia, aby sme vedeli, kam smerujeme. Následne ich rozpracovať na jednotlivé konkrétne riešenia. Cieľom je zlepšenie sociálnych služieb. Udelenie dôstojnosti ľuďom sociálne odkázaných a ich  zapojenie do života. Pracuje sa na komunikačnej sieti jednotlivých dobrovoľníckych združení. Našou víziou je vytvorenie denného stacionára pre seniorov, ktorým zdravotný stav neumožňuje byť v priebehu dňa samými.  Srdcovou záležitosťou pre Dúbravčanov  je rekonštrukcia a nový impulz Domu kultúry Dúbravka, nakoľko má nielen kultúrny, ale aj sociálny rozmer. Bude nesmierne náročné zhodnotiť celkovú náročnosť tohto projektu, a prijať na jeho základe jednotlivé opatrenia.   
Lucia Marcinátová
Pekníčka je bohatšia, deti ju už využili naplno
Počas teplejších dní sa na hojdačky zvykne čakať v rade, na preliezačke vznikajú doslova zápchy. Taký je park Pekníkova v Dúbravke, často nazývaný aj Pekníčka, s najvyťaženejším ihriskom v mestskej časti.  Vysoká návštev-
nosť a v minulosti zanedbaná obnova sa však podpísali na stave preliezačiek. Tunajšia, dnes už bývalá šmykľavka napríklad už roky nespĺňala bezpečnostné normy.
Opraviť opotrebované hracie prvky, vymeniť nebezpečné a aj doplniť nové. Taký bol cieľ novembrovej obnovy ihriska. Počasie prialo, tak novo osadené prvky počas slnečných jesenných dní deti hneď využili naplno. Na ihrisku pribudol detský kotoloč, pružinová hojdačka motorka, tabuľa na kreslenie, prevažovadlo na pružine či veža so šmykľavkou.
„Počas tejto obnovy sme do ihriska v Parku Pekníkova investovali viac než 20-tisíc eur,“ povedal starosta Dúbravky Martin Zaťovič. „Pričom 16 500 eur sa nám podarilo získať v rámci dotácie od Bratislavského samosprávneho kraja.“
Okrem nových hracích prvkov, plánuje mestská časť do konca roka opraviť aj veľkú a značne využívanú preliezačku.                           
(lum)
Kontrolovali sme bezdomovcov pred zimou. Našli sme ich v záhradkách, pod železnicou aj v stanoch
V chajde, polozbúranej búde, aute či stane. Tu všade prežívajú bezdomovci zimu. S policajtmi a sociálnymi pracovníkmi sme vyrazili do terénu, aby sme ich pred zimou zmonitorovali. Na kontroly chodia pravidelne aj streetworkeri z Občianskeho združenia Vagus. Zachrániť bezdomovca v zime však môže každý, stačí mať ochotu a oči otvorené. Združenie prevádzkuje SOS linku na pomoc ľuďom bez domova.
Hodiny ukazovali necelé tri ráno či skôr ešte v noci, no zasadačka sa naplnila: štátni, mestskí policajti, psovodi, sociálni pracovníci i zamestnanci úradu. Meškal len jeden z príslušníkov, ktorý nám potom prezradil, že sa snažil zaspať už od 11-tej večer, no podarilo sa mu to až tesne pred akciou.
„Bezdomovci nie sú zločinci,“ začal školenie Ján Pažitský, zástupca riaditeľa Okresného riaditeľstva Policajného zboru BA IV, pred veľkou kontrolou bezdomovcov v Karlovej Vsi, Devíne, Lamači a aj u nás v Dúbravke. „Vašou úlohou nie je buzerovať tieto osoby, vašou úlohou je monitorovať, kde sa budú v zimnom období zdržovať. 
Osoby budeme lustrovať v databáze. Fotografie a záznamy veľmi pomáhajú pri identifikovaní osôb, mŕtvol nezistenej totožnosti. Tetovania a zranenia popíšeme, aby sme stotožnili osoby, keď umierajú na podchladenie, aby mohli mať títo ľudia aspoň svoje meno na kríži.“
Okrem monitorovania bezdomovcov, policajti majú na akcii obhliadnuť predmety, ktoré pochádzajú z trestnej činnosť. 
Veliteľ nadiktoval ešte dvoch hľadaných, na ktorých by sa mohlo naraziť, upozornil  aj na takzvaného „hovnomana“, po ktorom pátrajú.  „Tento muž potiera ženy exkrementami, alebo sa na ne vymočí. V Bratislavskom kraji už máme štyri prípady pomočenia a jeden exkrement, buď na zastávkach alebo priamo v MHD,“ upresnil Pažitský. „Navzájom sa budeme zaisťovať a nevieme, koľkí sa v objektoch zdržujú, niekedy z búdky 2x2 metre vyjdú siedmi.“ 
Veliteľ rozdal ešte rukavice a rúška a rozdelení do skupín sme vyrazili.

Tetovanie, jazvy, fotky
Počas predchádzajúceho mesiaca policajti mapovali terén, monitorovali, kam chodia bezdomovci prespávať, pripravovali trasy na veľkú kontrolu pred zimou. Nás samozrejme zaujímala lokalita Dúbravky. Skupina začala s kontrolou neďaleko Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave IV na M. Sch. Trnavského. Bezdomovci totiž nocujú aj v záhradných búdach v lokalite Krčace.
Tma, chlad, svetlá bateriek, šuchot nôh v lístí. Prvá zastávka bez nocľažníka. „Včera tu bol, dnes nie je doma,“ komentoval policajt. V druhej chatke však budíme mladého Bratislavčana, trvalé bydlisko má v Petržalke, no už niekoľko mesiacov vraj prespáva v tej záhradnej búde. „Nie nepracujem,“ odpovedá hliadke.  „Tetovania ani jazvy nemám.“
To všetko zaznačujú a fotia policajti do databázy. Ešte fotka nocľažníka podľa pokynov z úvodného školenia a smerujeme ďalej.

Kam na zimu?
Zastávka je pri bezdomoveckom obydlí s výhľadom, dá sa povedať v lukratívnej štvrti. Starý záhradný domček stojí totiž povyše drahých novostavieb nad Ulicou Martina Granca. Po zabúchaní na dvere a výzve polície, vyliezajú von. Domček ukrýval štyroch mužov a ženu. Jeho dolná časť ohorená, v okolí smeti, rôzne fľaše a štipľavý zápach.  „Upracte si to tu, prídeme to zajtra skontrolovať,“ vyzývajú policajti bezdomovcov.
„Choďte sa pozrieť nižšie, tam sú samé bongá, my neberieme žiadne svinstvá, len čúčo si dávame,“ odpovedal jeden z obyvateľov búdy. „Majiteľ nám povedal, že sa to bude búrať, budeme sa musieť vysťahovať.“
Či tu alebo kde, prežijú zimu, povedať nevedel. 
Odhodlanie prezimovať v stane v kríkoch mal bezdomovec, ktoré objavili policajti pri obhliadke okolia. „Som z východu, mám tam sestru, no nemám sa kam vrátiť,“ hovoril. 
Monitorovanie bezdomovcov má mať aj ochrannú, či skôr záchrannú funkciu. Polícia akciu organizuje už niekoľko rokov pred zimou. Ak objavia policajti človeka v zlom zdravotnom stave, majú volať záchranku a počkať, kým dorazí na miesto.
„V minulosti sme našli osobu, ktorej odhnívala noha, a keby sme nezakročili, tak by zomrela,“ spomínal Pažitský.

Luxusne aj menej
Svetlo, televízor, voda, chladnička, stôl a dokonca luster. V oveľa lepších podmienkach žije pani v strednom veku v akomsi minidomčeku pri areáli Technického skla. Pri návšteve nás aj cez okno pozýva na návštevu. 
Policajti obyvateľku z kontrol poznajú. „Predala byt a toto jej kúpili, nemá tu však adresu, bydlisko a spôsobom života sa zaraďuje k bezdomovcom,“ hovoria. 
V príbytku má celkom čisto, má elektrinu, sporák, zimu vraj zvládne bez problémov.
Obavy prichádzajú tam, kde v príbytkoch a búdach sú aj deti. Dve také počas našej nočnej návštevy nachádzame spať v jednom z polozbúraných domčekov pri železničnej trati oproti Borom. Dovnútra za nimi zašla pracovníčka Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny, ktorá bola pri monitorovaní bezdomovcov v našej skupine.
Policajti už rodinku s dvomi deťmi, ktorá žije v starom železničnom domčeku, poznajú. Čakáme pred obydlím, na zemi plno smetí, staré stavebné materiály a najmä zápach. Na šnúre visia ružové detské tepláky.
„Deti chodia aj do školy, ako som preverovala,“ dozvedeli sme sa od pracovníčky Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny. Sú pod dohľadom úradu už dlhšie. 
Rodičia ich z chajdy od Borov vodia až do školy na Jelenej, keďže trvalý pobyt majú oficiálne v Starom Meste.
V lokalite v lesíku nachádzame ďalšie búdy, smeti aj nocľažníkov. V jednom žije trojica bezdomovcov. Pár muža a ženy sú spolu už šesť rokov. Svadbu vraj neplánujú, no majú spolu už tri deti. 
„Žijú v náhradnej rodine,“ hovorí ich matka. Vraví, že o chvíľu vstáva do práce, robí vraj OC Galeria. Kedysi dvojica prespávala v Dúbravke kdesi na ulici Pod záhradami, teraz sú tu. 

Kolóna
Záhradkárska lokalita hore v kopci nad ruinou plánovanej meganemocnice Rázsochy v Lamači tvorí pomaly už takú malú dedinku bezdomovcov. Prespávajú v skoro v každej záhradnej chatke, niekde úplne zariadení, udomácnení, s kúrením, vodou, sprchou z vedra či „toaletou“ vonku. Pôvodní majitelia  vraj rezignovali.
„Žijeme tu už skoro 15 rokov,“ hovorí staršia pani, ktorá tu býva s dcérou a druhom. Podobne dlho tu prebýva aj sused. 
Pri kontrole v lese nachádzame  veľa smetí, akoby celú skládku vidieť aj v neďalekej priekope.
Obydlia bezdomovcov často sprevádza neporiadok a smeti ostávajú aj po ich „odsťahovaní“, „zmiznutí“...
Sociálna práca v teréne
Mnohí ľudia bez domova však nezimujú ani pod provizórnou strechou záhradnej chatky. Do terénu chodia za bezdomovcami okrem policajtov pravidelne aj sociálni pracovníci - streetworkeri z Občianskeho združenia Vagus. Prinášajú prikrývky, teplý čaj aj slovo, podávajú pomocnú ruku. Vytvorili aj elektronickú mapu, kde zaznačujú bezdomovcov, ich miesto nocľahu, stav obydlia aj samotných prebývajúcich. Nerobia len jednorazové kontroly, ale pravidelné, o tom koho navštívia v danú noc, rozhodujú podľa kritérií - kúrenie, strecha nad hlavou, zdravotný stav, no aj deti. Všetkých totiž skontrolovať nemôžu.
Pomáha preto aj veľké monitorovanie polície pred zimou. Naši redaktori Dúbravskej televízie už absolvovali s policajtmi niekoľko kontrol bezdomovcov pred zimou. Za tie roky sa ich prístup zmenil, sú ľudskejší.
Počas nášho výjazdu sme nemuseli volať záchranku ani ošetrovať. Ostáva dúfať, že ani fotografie bezdomovcov, ktoré policajti urobili, nebudú slúžiť na identifikovanie umrznutých po zime.
Lucia Marcinátová
Pred zimou začala fungovať sociálna výdajňa šatstva
Najmä zimné oblečenie je vítané od utorka do piatku od 13tej do 18-tej v Charita shope na Bazovského 6.
Kabáty, bundy, deky, teplé oblečenie. O to všetko je v Sociálnej výdajni šatstva sv. Alžbety v tomto zimnom období najväčší záujem. V Dúbravke spustila prevádzku 9. novembra, podarilo sa ju otvoriť ešte pred zimou. 
Novinka v mestskej časti a služba pre sociálne slabších vznikla vďaka spolupráci Občianskeho združenia Dobrota pre Afriku, Centra rodiny a mestskej časti Bratislava – Dúbravka. Funguje každý pondelok v priestoroch Komunitného centra na Bazovského 6.
Darcovia oblečenia a topánok však môžu chodiť aj počas iných dní, vždy v čase otváracích hodín Charity shopu, ktoré občianske združenie Dobrota pre Afriku v komunitnom centre už prevádzkuje, od utorka do piatku od 13-tej do 18-tej.

Potrebné vecí
Medzi prvými darcami boli starosta Martin Zaťovič a jeho zástupca Ľuboš Krajčír, priniesli topánky, nohavice a niečo na zimu, darom chcú inšpirovať ostatných Dúbravčanov. „Naše oddelenie sociálnych vecí a zdravotníctva informovalo o novej službe a pomoci všetkým obyvateľom Dúbravky, ktorí poberajú sociálne dávky, a to či už jednorazové alebo pravidelné,“ dodal starosta.  
Sociálna výdajňa šatstva nemá slúžiť na zbavenie sa nepotrebných vecí, ale má zhromažďovať oblečenie a topánky, ktoré sa dajú ešte využiť a mohli by niekomu pomôcť, poslúžiť, potešiť. 

Pre všetkých, ktorí to potrebujú
Výdajňa slúži primárne sociálne slabším a sociálne odkázaným Dúbravčanom, no nevylučuje sa ani pomoc obyvateľom z iných mestských častí. Do výdajne môže prísť počas pondelkov každý, kto pomoc potrebuje, čiže je v stave sociálnej núdze a preukáže sa relevantným dokladom o tom, že poberá sociálne dávky, invalidný dôchodok a podobne. Sociálne pracovníčky potom obyvateľa zaevidujú do svojej databázy a vydajú mu preukaz, na základe ktorého mu vydajú šatstvo, obuv a iné potrebné a dostupné veci. Každý bude mať nárok na výber piatich kusov oblečenia alebo obuvi raz do týždňa. Podľa potreby a dostupnosti tu nájde aj prikrývky, vankúše, posteľnú bielizeň, matrace a podobne.
Pri veľkom pretlaku oblečenia a topánok združenie, ktoré výdajňu prevádzkuje, hovorí, že z kapacitných dôvodov nebude môcť preberať všetky mimosezónne, čiže najmä letné a jarné veci. Za všetky príspevky však ďakujeme.                  
Lucia Marcinátová
Na Devínskej Kobyle odstraňujú náletové dreviny
Na Devínskej Kobyle, ktorá patrí medzi prírodné klenoty Bratislavy,  začali v novembri odstraňovať z južných svahov náletové dreviny. Turisti pozor!
Vzácne teplomilné a suchomilné lúky Devínskej Kobyly sú v posledných desaťročiach ohrozené zarastaním drevinami. 
Odkedy sa koncom 60. rokov minulého storočia prestalo v území pásť, začali na lúky prenikať kroviny ako aj rýchlo sa šíriace invázne druhy, medzi ktorými je napríklad agát biely a pajaseň žliazkatý. 

Zmizli by aj posledné zvyšky
Dôsledkom zarastania sa menia na svahoch ekologické podmienky, čo spôsobuje, že z územia sa vytrácajú mnohé vzácne a ohrozené druhy rastlín a živočíchov. Za posledné desaťročia stihli zarásť drevinami až dve tretiny lúk Devínskej Kobyly. 
Bez zásahu človeka by sa aj posledné zvyšky týchto vzácnych spoločenstiev premenili v priebehu najbližších rokov na les. 
S cieľom zachovať prírodné dedičstvo tejto unikátnej lokality sa rozhodli ochranárske organizácie realizovať projekt zameraný na obnovu stepných lúk. Nevyhnutnou podmienkou na zachovanie týchto jedinečných spoločenstiev je odstránenie náletových drevín a obnova pastvy v území. 
Počas najbližšej zimy sa preto plánuje vyčistiť až 58 hektárov z celkových 103 hektárov prírodnej rezervácie. Dreviny sa nebudú odstraňovať celoplošne, ale na obnovu boli určené najhodnotnejšie stepné porasty. Prirodzená mozaika lúk a lesných porastov pritom bude v území naďalej zachovaná a do zapojených lesných porastov sa nebude zasahovať.

Turisti, pozor!
Čistenie prebieha aj v blízkosti turistických chodníkov, čo môže dočasne na niektorých miestach čiastočne obmedziť pohyb po nich.  Ochranári preto apelujú na návštevníkov, aby boli zhovievaví a v záujme vlastnej bezpečnosti rešpektovali označenia upozorňujúce na prácu v teréne. 
Projekt „Ochrana a obnova území NATURA 2000 v cezhraničnom regióne Bratislava“ realizujú ochranárske organizácie Daphne – Inštitút aplikovanej ekológie a BROZ v spolupráci so Štátnou ochranou prírody ako aj ďalšími organizáciami. Projekt je financovaný zo zdrojov EÚ a MŽP SR a čiastočne z projektu  “Ochrana druhov a biotopov v Národnej prírodnej rezervácii Devínska Kobyla”, ktorý podporila Nemecká spolková nadácia pre životné prostredie (DBU).
Barbara Immerová,  Daphne – Inštitút aplikovanej ekológie
Putovná výstava Biblií v Dúbravke
Od 2. decembra bude v Dome kultúry Dúbravka prebiehať unikátna výstava Biblia na cestách. Medzi vystavovanými exponátmi nájdu návštevníci nielen rôzne jazykové mutácie Biblií z celého sveta i Slovenska, ale aj historické vydania „knihy kníh", či rôzne netradičné väzby. Medzi najstaršie exponáty patrí Biblia písaná švabachom z roku 1766, slovenská Biblia z 18. storočia a stredoveký pergamenový zvitok s časťou knihy Deuteronomium (5. kniha Mojžišova). Na výstave nebudú chýbať novšie, no nie menej atrakívne Biblie zo súčasnosti, ako napríklad Biblia do nepohody, ktorá je vodeodolná a Biblia pre armádu, zabalená do vojenskej maskáčovej látky. Zaujímavá je aj Biblia pre väzňov, z ktorej stránok je nemožné vyrobiť si cigarety. Svetovým unikátom je i Biblia vyzdobená maľbami Salvadora Dalího a viacerými drahokamami. Jeden z 333 kusov, ktoré na Slovensku vydavateľstvo Ikar vydalo, bude možné vidieť aj na výstave Biblií v Bratislave. Výstava potrvá do 17. decembra.
Výhry a samé dobroty. Tak chutia Sladké a Veselé
Ochutnajte okrem vianočného pečiva aj dávku šťastia a vyhrajte jednu zo 400 cien! Tento rok totiž budú Vianoce v Bory Mall nielen štedré, ale aj Sladké a Veselé!
V decembri bude vianočné darčeky rozdávať nielen Ježiško, ale aj Sladká hliadka v Bory Mall. Zažite neopakovateľnú predvianočnú atmosféru pri nákupoch, získajte koláčik šťastia a jednu zo 400 okamžitých výhier! Príďte si aj vy do Bory Mall pre svoje šťastie, zahryznite sa do sladkej výhry a odneste si pod vianočný stromček naprí-
klad hlavnú cenu - LED televízor Samsung. 
Doprajte si štedrú nádielku výhier alebo sa potešte z originálneho priania do nového roka. Sladká hliadka vyráža za vami!

Mikuláš to tiež vyrieši inak! Iba v Bory Mall môžete zažiť jedinečný mikulášsky víkend plný inšpirácií od šéfkuchára Lukáša Dörn-
höfera, sladkých dobrôt pre tých najmenších a tortovej sľahačkovej vojny.

Malí a veľkí krasokorčuliari môžu predviesť svoj talent aj na ľade klziska pod holým nebom. Tí ostatní môžu padnúť na zadok a užiť si s nimi zimné radovánky úplne zadarmo. Vlastné korčule nie sú podmienkou, radi vám požičiame tie naše priamo na mieste. Samozrejmosťou je i občerstvenie pri romantickej ľadovej ploche, ktorú nájdete pri RunwayCafe.

Strieborný víkend sa bude v Bory Mall niesť v znamení Najkrajších tort, ktoré si zaslúžia zlato! Pomôžte Kamile Magálovej a Justinovi Topoľskému 12. decembra vybrať tú Najkrajšiu tortu od tridsiatich cukrárov. 
Jeden z návštevníkov a hlasujúcich si tiež odnesie zvolenú tortu na svoj štedrovečerný stôl. Ochutnajte najzdravšie a najchutnejšie cukrárenské výrobky a zažite skutočné sladké a veselé Vianoce s našou tortou na vašom štedrovečernom stole. 

Na nákupy s osobným šoférom
Zaregistrujte sa v aplikácii UBER a prvú jazdu máte zdarma. Navyše, ak v Bory Mall nakúpite v daný deň nad 99 Eur, dostanete po predložený pokladničných dokladov na Infopulte kupón na jazdu v hodnote do 10 €, čo je v prípade plynulej premávky až do 25 km z Bory Mall.
(*Prevádzka klziska je závislá na meteorologických podmienkach)
Odvážny je ten, kto je úprimný a otvorený
Knižku Škriatkovia pomáhajú deťom prišla do našej knižnice predstaviť jej autorka Darina Vranová. Deťom vysvetlila aj to, že ak nás ovláda hnev, meníme sa na „hnevkov“.
Knižnica na Sekurisovej ožila v posledný októbrový piatok rozprávkami a aktivitami pre deti vo veku 5-10 rokov. Tretiaci a štvrtáci z dúbravských materských škôl sa živo zoznamovali s novou publikáciou vydavateľstva AT Publishing “Škriatkovia pomáhajú deťom”.
Autorka knihy, Darina Vranová, čítala deťom príbehy, v ktorých sa snažila vysvetliť, ako dôležité je hovoriť pravdu a netajiť ju. Deti spoznali škriatka Odvážlivka a pochopili, že ten kto je otvorený a úprimný, je odvážny. A toho, kto prizná strach, treba vedieť oceniť a nie odsúdiť, lebo sa snaží byť bližšie ku kamarátom.
Ak nás ovláda hnev, objasňovala ďalej autorka knihy, meníme sa na hnevkov. Ale keď sa naučíme ho zvládnuť a nebiť sa ručičkami a nožičkami, ale povieme to ústočkami, máme vyhraté. Svoje pocity môžeme vyjadriť slovami: “Hnevá ma!, “Vadí mi!”, “Dotklo sa ma to!”, čím ukážeme svoje vnútorné hranice. 
Múdre ponaučenia môžeme nájsť na konci každého z 9 príbehov.
Počas pútavej hry a predčítaní boli škôlkári k sebe ohľaduplní, pokojný, so záujmom sledovali výklad a kládli autorke zvedavé otázky.  
Darina Vranová pomocou rozprávkových škriatkov z krajiny, kde všetky bytosti žijú v harmónii, rieši typické problémy ustráchaných, zlostných, smutných a unudených detí dnešnej doby. Vysvetľuje dôvod negatívnych vlastností a ich použitie správnym spôsobom. Pomocou svojich rozprávok učí deti, ako sa stať kráľom svojich myšlienok, slov a konania, pretože myšlienkami vytvárame nielen predmety, ale rozvíjame odvahu a vzájomné vzťahy. Dôležitá je vnímavosť k sebe, ktorá učí deti byť vnímavými aj k ostatným a rozvíjať vďačnosť za prírodu a veci okolo nás. 
Prostredníctvom príbehov a aktivít sa môže stať výchova 5 až 10-ročných detí pre rodičov aj učiteľov hravou a zábavnou. 
Túto škriatkovskú interaktívnu rozprávkovú knižku s plnofarebnými ilustráciami nájdete v ponuke dúbravskej knižnice.
Denisa Štefková
Novinky v našej knižnici
Aslan Reza: Zelóta – Ježiš Nazaretský a jeho doba

Nadčasová a provokatívna biografia Ježiša Nazaretského od amerického autora Aslana Reza. 
Pohľad na život najvplyvnejšej a najzáhadnejšej postavy v dejinách celého ľudstva. Kniha je zaujímavým prierezom výskumu moslimského sociológa, ktorý konvertoval na kresťanskú vieru. 
V Amerike vyvolala kniha masovú kritiku medzi katolíkmi, nakoľko autor vykresľuje Ježiša ako rebela a rozvracača vtedajšej spoločnosti. Každopádne na najznámejšom a najväčšom svetovom internetovom obchode Amazon je táto kniha na prvom mieste v predajnosti a u nás na oddelení odbornej literatúry bude akiste na prvom mieste vo výpožičkách. 
Katarína Suroviaková
 Romantizmus v básni zaujal školákov
Mnohé podujatia v Roku Štúra, ktoré uskutočnil Miestny odbor Matice slovenskej v našich školách oživil obdobie romantizmu v poézii Štúrovcov. Všetky základné školy v našom obvode sa zapojili do prednesu básní tohto obdobia, ktoré už mnohí nepoznajú.
Počas novembra sa  v Dome kultúry Dúbravka stretlo jedenásť detí z našich základných škôl so svojimi učiteľmi, aby pred všetkými prítomnými recitovaním ukázali krásu poézie.
Na úvod najskôr súbor Matice slovenskej predniesol v podaní Andreja Majerníka úryvok zo Smrti Jánošíkovej a keďže mnohé básne z tohto obdobia boli zhudobnené, tak
súbor zaspieval aj Horí ohník, horí. 
Dobrú náladu naladila moderátorka, keď v kvízovom duchu z úryvkov precvičila vedomosti detí z uvedeného obdobia. Potom sa začalo súťažiť v samotnom prednese. 
Dobrú prípravu detí napokon porota z radov odborníkov vyhodnotila nasledovne:
1. Filip Koiš, J. Botto: Žltá ľalia - Špeciálna škola Dolinského
2. Sára Labošová, J. Botto: Dva hroby, Vanesa Šeďová, J. Kráľ: Kvet - ZŠ Beňovského, Sandra Pousahárová, J. Kráľ: Orol - ZŠ Pri kríži                                                                                
3. Lukáš Kapiaš, J. Botto: Škovránok - ZŠ Sokolíkova
Je chvályhodné, že práve pri príležitosti 200. výročia narodenia Štúra, sižiaci oživili diela štúrovských básnikov.                
Kveta Slyšková
Bilíčka – dáma v najlepších rokoch
Dúbravské Gymnázium Bilíkova oslávilo štyridsiatku. Spomínalo sa, bilancovalo, ďakovalo, no najmä opäť trávilo čas so svojimi niekdajšími spolužiakmi, učiteľmi, riaditeľmi, priateľmi.
Generálny riaditeľ TA3 Martin Illavský, diplomat Miroslav Lajčák, minister školstva Juraj Draxler, mnohí úspešní reprezentanti vo volejbale, no aj Adriana Krnáčová-Gutleberová, primátorka hlavného mesta ČR Prahy, Dana Planková-Čahojová – starostka Karlovej Vsi či náš dúbravský starosta Martin Zaťovič. 
Tých všetkých spájajú nielen úspechy, ale aj škola, Gymnázium Bilíkova. Významných absolventov je však oveľa oveľa viac.
Za štyridsať rokov, ktoré si gymnázium nedávno v Dome kultúry Dúbravka pripomenulo, vyšlo zo školy viac než sedemtisíc absolventov a absolventiek.
Jedna z nich, ktorú netreba zvlášť predstavovať, akciu moderovala. Adela Banášová sprevádzala „Bilíčkarov“ ich večerom, večerom spomienok, spevu, tanca, no najmä príjemných stretnutí po rokoch. Úlohy spolumoderátora sa chopil Ján Dančík, súčasný riaditeľ Gymnázia Bilíkova.
V cudzom úbore
Dáma v najlepších rokoch. Takto nazvali svoju školu žiaci, učitelia a jej vedenie. Okrem súčasného riaditeľa prišiel aj Milan Antala, prvý riaditeľ, ktorý školu viedol viac než 30 rokov. 
„Vždy budete môj riaditeľ,“ vyznala sa mu Adela. Zaspomínala aj na to, ako ju Milan Antala poslal za dvere upokojiť sa, keď ako puberťáčka chytila v triede „chychotavku“, no vraj ju to neprešlo dodnes alebo aj na to, ako musela odbehnúť 12-minútovku v úbore telocvikára. K jedným z priznaní patrilo aj zaľúbenie dievčat do vtedy začínajúceho učiteľa matematiky a geografie, do dnešného starostu Martina Zaťoviča. Starosta, najskôr žiak, potom učiteľ gymnázia i zástupca riaditeľa si zas pripomenul časy svojich dlhých vlasov i nájdenia si svojej celoživotnej lásky – manželky Zdenky.

Riaditeľ zháňal a nosil nábytok
Podujatie nebolo len o vtipných a milých spomienkach, ale aj tanci, speve, hudbe, akrobacii, recitácii väčšinou samozrejme v podaní žiakov alebo absolventov gymnázia, no aj o hodnotení, bilancovaní. Riaditeľ Antala sa rozhovoril o začiatkoch, o tom, ako vzniklo gymnázium Bilíkova po zatvorení gymnázia na Borskej v Karlovej Vsi, na pracovné leto, keď dostal ako nový mladý riaditeľ úlohu zariadiť nábytok v celej škole a aj to, že začal ako najmladší zo všetkých bratislavských riaditeľov gymnázií a skončil ako najstarší na Slovensku. Dotkol sa aj toho ako okrem klasického štvorročného pribudlo aj bilingválne a osemročné, ako sa zmenilo humanitné, prírodovedné zameranie a triedy s rozšíreným vyučovaním telesnej výchovy na jazykové.
Gymnáziu želáme ešte veľa šťastných rokov a spokojných absolventov a je pritom jedno či pôjde o významných vedcov, tvorivých učiteľov, novinárov, prezidentov či len o predavačov, podstatné je, aby to boli absolventi – „ľudia“.
Lucia Marcinátová
Ty si maska! Tie naj sa stretli na Nejedlého
Bolo to ťažké rozhodovanie. Jedna krajšia ako druhá, druhá originálnejšia ako tretia  a tretia strašidelnejšia ako štvrtá. Masky. Na Základnej škole Nejedlého nebola o nich počas svojského Halloweenu núdza.
Mnohé čarodejníčky, kostry, kostričky aj poriadne „kosti“, múmie, piráti, pavúky aj iný zverinec. 
Tí všetci trošku tancovali, trošku strašili, trošku promenádovali, no najmä zabávali sa. O náladu sa postaral zabávač Jozef Pročko spolu s vedúcou Školského klubu detí Evičkou Hegyiovou. 
Medzi masky prišla aj špeciálna zamaskovaná návšteva. Po ceste do Základnej školy Nejedlého si ľudia tieto strašidelné zvráskavené tváre fotografovali. Málokto by čakal, že sa pod nimi skrýva starosta Dúbravky Martin Zaťovič a jeho zástupca Ľuboš Krajčír. 
Vedenie Dúbravky tak prišlo ozaj v neformálnom šate. Medzi masky, ktoré v súťaži aj hodnotilo, zapadlo. Akcia tak podľa riaditeľky Základnej školy Nejedlého Leny Kampmillerovej utužila vzťahy nielen medzi žiakmi, rodičmi, učiteľmi, ale aj vedením Dúbravky, navyše tak trošku inak.	
(lum)
Pochodovalo sa s lampiónmi aj žonglovalo s fakľami
Koncom októbra sa v Materskej škole Ožvoldíkova diali jedno poobedie zvláštne veci. Najskôr prišlo divadielko s príbehom o dvoch babkách ježibabkách a o 16-tej sa začala Noc svetlonosov. 
Deti s rodičmi vyrezávali a zdobili tekvice, ktoré vystavili pred vchodom do materskej školy. Občerstvenie bolo tematické – banánoví duchovia, tekvičky z mandarínok a na zapitie žabí sliz.
Potom sa začal lampiónový sprievod, v ktorom si mnohé z detí niesli vlastnoručne vyrobené lampióny a po úplnom zotmení to prišlo - ohňová šou v podaní skupiny Arte Fuego (na snímke skupina).  
Predviedli žonglovanie fakľami, hasenie plameňov v ústach, pľuvanie ohňa. Pri pohľade na ich kúsky a triky bolo aj divákom poriadne horúco, deti samozrejme účinkujúcich spontánne odmenili výkrikmi a potleskom.              
(kl)	
Materské školy počas vianočných prázdnin
Vianočné prázdniny majú aj škôlkári, nezavrieme však všetky materské školy. Deň pred Vianocami 23. decembra bude fungovať MŠ Nejedlého 28. – 31. decembra bude v prevádzke MŠ Bazovského 4 a od 4.-7. januára 2016 bude fungovať MŠ Pri kríži 2.
„Nesnaž sa muža prerobiť a nepozeraj mu do vrecák“
„Zoznámili sme sa na hokeji, už si nepamätám, s kým Slovan hral, ale viem, že fanúšikovia kričali Bubník, Danda, nech je sranda! To bolo v 49. roku a v päťdesiatom sme mali civilný aj cirkevný sobáš v Petržalke,“ spomína pán Karniš a dodáva, že pri svadbe lialo ako z krhly, “a tak to bolo aj o päťdesiat rokov neskôr, keď sme slávili zlatú svadbu. Konečne teraz,  keď slávime 65 rokov spoločného ži-
vota, svieti slnko.” 
Z manželov doslova sála pozitívna energia a to, že sú tak dlho spolu jednoznačne pripisujú vzájomnému rešpektu a tolerancii. „Mama mi povedala: Nesnaž sa muža prerobiť a nepozeraj mu do vrecák, lebo ne-
bude prekvapený on, ale ty,“ smeje sa pani Anna. „A toho som sa držala. V našej rodine nikdy hnev nebol.“
Pani Karnišová celý život pracovala ako úradníčka a jej manžel Pavel si popri zamestnaní urobil vysokú školu a celý život pracoval na ministerstve poľnohospodárstva, majú tri deti, tri vnúčatá a dve pravnúčatá. Dodnes obaja pozorne sledujú dianie v Dúbravke, čítajú Dúbravské noviny a pozerajú Dúbravskú televíziu, aby vedeli, čo sa schvaľuje a o čom poslanci rozhodujú. Pri rozlúčke starostovi šepkajú, že dobre padne, keď si na starších ľudí niekto spomenie a ešte lepšie, keď je to rovno „richtár“.  
Ten prišiel zablahoželať aj  Jozefovi a Božene Peckovcom, ktorí sú spolu už 60 rokov.                   
(elen)
Starší aj mladší si odskúšali Štúrovu cestu tŕnistú
Žiaci spoznali neľahkú cestu Ľudovíta Štúra, keď cez Malé Karpaty unikal pred zatykačom.
Žiaci dúbravských škôl a aj dvoch škôl v bratislavskom Novom Meste sa vydali na cestu tŕnistú. Matica slovenská v Dúbravke totiž pri príležitosti narodenia Ľudovíta Štúra, 28. októbra, pripravila spomienkové podujatie – cestu, ktorou Štúr utekal v noci pred zatykačom uhorských úradov, pred väzením a možno aj popravou. Po vyhlásení Žiadostí slovenského národa 10. mája 1848 v Liptovskom Mikuláši uhorské mocenské úrady vydali na Štúra, Hurbana a Hodžu zatykače. 
Matica slovenská v Dúbravke zorganizovala takzvanú Cestu tŕnistú, aby pripomenula osobnosť Ľudovíta Štúra, jeho pochod z Harmónie do Jablonového, kadiaľ ho cez Malé Karpaty viedol v noci horár Martin Veštík. Priviedol ho až na faru k tamojšiemu farárovi Jánovi Galbavému, ktorý ho ukrýval v záhradnej besiedke a napokon ho previedol na dedinskom voze cez most nad riekou Moravou do Rakúska, dnešnej obce Angern. Odtiaľ už mohol Štúr 31. mája 1848 bezpečne cestovať na Slovanský zjazd do Prahy.
Našu výpravu v Jablonovom privítal starosta Ondrej Uhliarik a žiakov aj ich sprievodcov pozval po únavnej ceste občerstviť sa do miestneho domu kultúry na guláš a čaj. Za vedenie Dúbravky prišiel vicestarosta Ľuboš Krajčír.  V Jablonovom výpravu očakával aj miestny farár a previedol všetkých aj po starej fare, kde sa kedysi Štúr ukrýval. 
Štúrovu osobnosť mohli žiaci spoznať na výprave inak, púťou, ktorá podľa účastníčok a sprievodkýň žiakov trvala po stratení sa v lese oveľa dlhšie, než mala, tak mohli sami zistiť, že cesta môže byť aj tŕnistá. 		         
(ks, lum)
Boli sme navštíviť seniorov-oslávencov
Dostanú pozvánku, a kto má záujem a chuť, príde na program a spoločné posedenie. Dúbravka pravidelne organizuje posedenia s jubilantmi. Čo však s tými, ktorí žijú v zariadeniach pre seniorov? 
Nezabúda sa ani na nich, posedenia pravidelne organizujú zariadenia sami, vedenie mestskej časti však prichádza aj s drobnými darčekmi.
So starostom Martinom Zaťovičom, jeho manželkou Zdenkou a vicestarostom Ľubošom Krajčírom sme sa zašli spolu pozrieť, ako oslavujú jubilanti v Domove na ulici Pri kríži.  
Vítala nás pohodová atmosféra, kultúrny program a mnohí seniori napriek veku sršali elánom. Podobne sa oslavovalo počas novembra aj v Domove jesene života na Hanulovej. 
K želaniu zdravíčka, pohody a lásky sa pripájajú aj Dúbravské noviny.     
(lum)
Čo vás najväčšmi trápi: Bariéry na pošte
Sťažnosti chodili písomne, otázky osobne. Nechceli sme už len počúvať a hovoriť, že mestská časť takzvaný Dom služieb nevlastní. Pre odpoveď k bariéram tunajšej pošty sme zašli priamo na Slovenskú poštu.
Poslať list, zaplatiť šek, vyzdvihnúť balík či dôležitú zásielku. Nech sa páči, na poštu. Na pobočke pošty v Dúbravke číslo 411 na ulici M. Sch. Trnavského však treba najskôr zdolať schody a nie pár, ale celé schodisko, na ktorom sa už v takzvanom Dome služieb podpísal zub času. Pre niektorých žiaden problém, pre seniorov, zdravotne postihnutých či rodičov s bábätkom v kočíku poriadny. 
Na návšteve vedenia Dúbravky v Dennom centre seniorov i na neformálnych debatách so starostom pod názvom Na slovíčko sa neraz opakovali sťažnosti na bariéry po ceste na poštu M. Sch. Trnavského.  Keďže vlastník objektu Domu služieb odstránenie bariér neplánuje, obrátili sme sa priamo na Slovenskú poštu.

Rampa ani výťah nebude
„Výškový rozdiel medzi jednotlivými podlažiami, žiaľ, neumožňuje vybudovať bezbariérovú rampu s dodržaním  technických parametrov, ktoré vyplývajú z vyhlášky ministerstva životného prostredia,“ vysvetľuje Stanislava Pondelová, hovorkyňa Slovenskej pošty. „Jediným riešením by bolo vybudovanie vonkajšieho výťahu, ktorý by bol umiestnený mimo prevádzky pošty.“
Toto riešenie by však bolo podľa Pondelovej pre poštu veľmi nákladné, primárne vraj rieši objekty, ktoré vlastní.
Pobočka tejto dúbravskej pošty sídli totiž v prenajatých priestoroch, na druhom nadzemnom podlaží.
„Bezbariérový prístup by tak mali riešiť vlastníci objektu,“ hovorí Pondelová. „O umiestnení pošty na poschodí rozhodli vlastníci objektu, nakoľko iný vhodný priestor nebol voľný a ani v súčasnosti žiaľ nie je.“
Pošta na telefón
Napriek tomu chce Slovenská pošta podľa Pondelovej riešiť vstup na poštu aj pre hendikepovaných a mamičky s kočíkmi.
Vzhľadom na uspokojenie potrieb klientov v prevádzkach, kde zatiaľ nie je bezbariérový prístup, Slovenská pošta pripravila špeciálny režim obsluhy.  „V prípade tejto dúbravskej pošty umiestni pošta informačnú tabuľku pre hendikepovaných klientov, na ktorej bude uvedený telefonický kontakt na príslušnú poštu,“ hovorí Pondelová. „Stačí, ak klient na toto číslo zavolá a zamestnanci pošty ho prídu na miesto ochotne obslúžiť.“
Schody sa síce neodstránia, ale problém nedostupnosti by sa mal. Prísľub pošty však treba vyskúšať.
Lucia Marcinátová
Stratené dievča ľudia obchádzali
Ľudia len prechádzali okolo, nevšímaví, zahľadení do seba, svojich problémov.  Dievčatko sedelo, plakalo a nie chvíľu, ale dlhé štyri hodiny. Toľko bolo len štvorročné dieťa samé vonku a hľadalo rodičov. Bolo už takmer sedem hodín, tma. Pomohla mu až mladá slečna, len 16.-ročná Dúbravčanka Vanessa.
Na tento príbeh, upozornila mamička Vanessky na sociálnej sieti. Nechcela sa chváliť, akú má ochotnú a starostlivú dcéru, ani posudzovať rodičov, ktorým sa dieťa stratilo, ale upozorniť na ľahostajnosť, nevšímavosť ľudí k svojmu okoliu. 
Mladú záchrankyňu sme pozvali na úrad, aby sme si nielen vypočuli príbeh o stratenom dievčatku, ale najmä jej poďakovali. Rukou jej chcel potriasť aj starosta Martin Zaťovič (na snímke s Vanessou). Uplakané dievčatko totiž Vanessa odviedla domov k rodičom, ktorí ho vystrašení hľadali.
„Dievčatko sedelo na fontáne na Bazovského a plakalo, ľudia chodili okolo, bola už tma,“ približujeVanessa „Chvíľu som sledovala, či je tam niekto s ňou. Spýtala som sa malej, čo sa stalo, povedala, že sa nemôže rozprávať s cudzími ľuďmi, no stále plakala. Predstavila som sa, ona mne tiež. Volala sa Natálka a mala štyri roky. Neskôr mi povedala, že sa stratila, ešte keď bolo svetlo a bola na prechádzke odičmi. Povedala, že vie, kde býva, tak som navrhla, že ju odvediem domov.“
Dievčatko bolo už unavené, Vanessa ho teda vzala na ruky a odniesla na autobus smerom domov. Tento príbeh skončil šťastne, po tom, ako plačúce dievča ľudia obchádzali sa našla jedna ochotná slečna, pritom stačilo tak málo, trošku si všímať svoje okolie.	           
Lucia Marcinátová
Pomáhali potravinami
Jedlo ako dar, a to doslovne. Individuálne balíčky s jedlom a potravinami dostali aj Dúbravčania, ktorí to potrebujú. Mestská časť Bratislava Dúbravka sa totiž zapojila do charitatívnej projektu, ktorý už druhý rok organizoval Slovenský Červený kríž  so spoločnosťou Kaufland pod názvom Pomáhame potravinami. Dobrovoľníci v šiestich predajniach Kauflandu v Bratislave zbierali potraviny a potom ich rozdeľovali pre ľudí do každej mestskej časti, dokopy s potravinovým reťazcom prichystali 252 balíkov pre rodiny, ktoré vybral Slovenský Červený kríž. Do Dúbravky putovalo desať balíkov.
Celoslovenská charitatívna zbierka Pomáhame potravinami sa už druhý rok konala koncom októbra v predajniach Kauflandu, kde mohli Slováci nakúpiť potraviny a odovzdať ich dobrovoľníkom Slovenského Červeného kríža. Prispeli tak na potravinové balíky pre mnohopočetné rodiny, sociálne slabších, seniorov, či iných ľudí, ktorí sa často nie vlastným pričinením ocitli v sociálnej núdzi. Z balíka je možné pripraviť niekoľko plnohodnotných teplých jedál. Najkupovanejšími potravinami boli múka, cukor, cestoviny a mlieko.      		                
(lum)
S humorom sa žije ľahšie
„Na každé svoje vystúpenie precestujem stovky kilometrov. Až prišiel ten deň a mne stačilo prejsť cez cestu a o päť minút som bol na mieste činu. To si ma pozvali predstavitelia bratislavskej Dúbravky do Literárnej kaviarne a pod názvom Podvečer s Milanom Markovičom ma uvítali spolu s nejakými päťdesiatimi mojimi bližšími i vzdialenejšími susedmi na improvizované vystúpenie. Trvalo to poldruha hodiny a potom sme ešte s viacerými sedeli a klábosili, ako to už medzi susedmi chodí. A je tu nádej, že sa čo nevidieť stretneme aj pri vystúpení nášho MM KABARETU v neďalekom Dome kultúry Dúbravka,“ tak opísal Milan Markovič podujatie našej Literárnej kaviarne. V súčasnosti vystupuje slovenský humorista, herec, moderátor viac u českých susedov ako u nás. Chodí vraj tam, kde je záujem. Prezradil nám, že Česi majú väčší zmysel pre sebairóniu.
Máme za sebou Literárnu kaviareň v Dúbravke, kde ste boli hosťom. V mestskej časti ste vraj doteraz vystupovali len trikrát. Raz v roku 1986 a dva razy o rok neskôr. Prečo?
„Šlo o predstavenia s názvom Nevyzúvajte sa, prosím..., ktorých som na území tohto a bývalého štátu dodnes odohral bezmála dvetisíc. No a od tých dúbravských uplynulo už takmer tridsať rokov, takže z vtedajších hostí tu v Dome kultúry už viacerí nie sú medzi nami  - Viktor Kubal, Laco Chudík, Mirek Horníček... 
Lenže ako sa vraví, doma nikto nie je prorokom, takže odvtedy už nijaké pozvanie neprišlo. Záujem však bol inde, takže som medzitým navštívil okolo 230 miest a obcí u nás i v zahraničí.“
Ako hodnotíte toto posledné podebatovanie s Dúbravčanmi?
„Posledné vystúpenie koncom októbra bolo niečo iné. Pri rozličných príležitostiach vystupujem aj  s takzvanou „one man show“, lenže toto bola v podstate beseda s asi 40-50 prítomnými divákmi. Taká bola objednávka. Bol som spokojný, atmosféra bola veľmi dobrá a teším sa, že oproti minulosti zreteľne vidno záujem
miestneho zastupiteľstva o oživenie  dokonca aj kultúrneho života.“
Veľké rozhovory vraj novinárom nedávate,  ako som sa dočítala, nepoznáte takého, ktorý by ich vedel dobre robiť, čo vás teda presvedčilo prijať pozvanie do Literárnej kaviarne?
„Ten môj názor stále platí, nuž ale každé pravidlo potvrdzuje aj sem-tam nejaká výnimka. Jednou z nich bol veľký rozhovor v českom Reflexe pred vyše mesiacom. V dúbravskej literárnej kaviarni nešlo o rozhovor.“
Bolo to vystúpenie pre Dúbravčanov a debata s ním. Cítite sa sám ako Dúbravčan, ako dlho tu žijete? Čo je pre vás typické „dúbrav-ské“?
„Som rodený Bratislavčan, ale do Dúbravky som sa prisťahoval až v novembri 1973. Na to voľačo „typické dúbravské“ ešte len čakám, ale verím, že to čoskoro príde. Opakujem, že súčasné zastupiteľstvo na to má. Ak sa to potvrdí, bude to zásluha všetkých Dúbravčanov a ich uvážlivého prístupu k voľbám.“ 
Pôvodne ste pedagóg, novinár. Dostali sa vám do rúk už aj naše nové Dúbravské noviny? Všimli ste si zmenu? 
„Dúbravské noviny doručujú aj do nášho vchodu, takže dostávajú sa mi do rúk. Sú pestrejšie ako v minulosti. K pestrosti vizuálnej isto pridajú aj pestrosť obsahovú so špecificky dôležitými informáciami práve pre Dúbravčanov.“
Dnes zabávate a vystupujete oveľa častejšie u českých susedov ako našich ľudí na Slovensku. Prečo je to tak?
„Idem tam, kde je záujem. Idem tam, kam ma pozvú.“
Vnímate rozdiel medzi českým a slovenským divákom? A medzi kultúrou v oboch krajinách?
„Zásadné rozdiely nepociťujem. Ak v niečom vyzdvihnem Čechov, tak je to ich zmysel pre sebairóniu. Usudzujem tak podľa mojich TV programov Na šikmé ploše a Na rovinu, kde obdivuhodne prijímali moje satirické narážky a ironické glosy. Neviem si predstaviť, že by si také čosi dovolil Čech na Slovensku.“
Večer Milana Markoviča bola asi jedna z najúspešnejších talkshow na Slovensku, nechýba vám? „Nepáli“ vás jazyk, nesvrbia prsty, niečo napísať, veď v našej politike by ste isto našli tém a tém...
„Bola to historicky prvá talkshow na Slovensku a dodnes nepoznám úspešnejšiu. To nemá byť samochvála, na programe spolupracovali viacerí výnimoční ľudia – Ján Štrasser, Peter Breiner, Peter Niňaj a Róbert Puškár (Páni bratia) a viacerí ďalší, bez ktorých by to nevzniklo. Dnes tzv. “verejnoprávna“ televízia o taký program nemá záujem. A nemusím to robiť ja, sú tu iní šikovní ľudia, s ktorými treba vedieť pracovať a ktorým treba dať priestor bez ohľadu na „politickú objednávku“.
S vašou pani manželkou ste nedávno oslávili zlatú svadbu. Máte nejaký recept na dlhoročné spolužitie, alebo aj to treba brať s humorom?
„S humorom sa všeobecne žije ľahšie. Moja mamina sa dožila 95 rokov a mám dojem, že aj zásluhou dostatočnej „trénovanosti“ v situáciách, keď sme často život nebrali zbytočne vážne. Zhodujem sa s Mirkom Horníčkom, ktorý tvrdil, že „jsou lidé se smyslem pro humor a pak tí druzí – lidé nešťastní“.
Váš humor je iný ako dnes „beží“ v našich televíziách. Priznajte, dokážete pozerať niektorú zo „zábavných“ relácií.. a bavia vás? Je u českých susedov iná situácia v televízií a ponuke?
„V súčasnej „zábave“ veľa humoru nenachádzam. Ale chyba môže byť vo mne – nedokážem sa prispôsobiť tomu, čo sa dnes považuje za zábavu. Mám skrátka smolu: učili ma Voskovec a Werich, Šlitr a Suchý, Menšík, Sovák, Lasica so Satinským, nuž a z tých tu už niet pomaly nikoho. V Česku si držia úroveň Karel Šíp, Marek Eben, Ondřej Havelka. Nik iný mi nenapadá. Ale to je možno problém môjho vkusu, nemusí byť ten najlepší.“
Keby prišla ponuka z niektorej zo slovenských televízií na návrat, vzali by ste ju, alebo by ste aspoň premýšľali?
„Za premýšľanie by to stálo. Ale pri ňom by asi aj ostalo. Obávam sa, že ani ja a ani vy už nereprezentujeme verejnosť. Veľa ľudí už stihlo osprostieť. A nie je to všetko len vina televízie.“
Lucia Marcinátová
Strava našich predkov zďaleka nebola jednotvárna. Príroda im poskytla všetko, čo potrebovali
Blíži sa čas radosti, veselosti, čo je vhodná príležitosť, aby sme si povedali niečo o stravovaní našich dúbravských predkov v čase núdze i v čase hojnosti. V predposlednú novembrovú sobotu sme mali možnosť pozrieť si naživo niekdajšie predvianočné zabíjačkové zvyky a aj ochutnať tradičné výrobky ako klobásky, cesnakový lalok či pečené a grilované špecialitky. Po praktickej skúsenosti načrime trochu aj do teórie, resp. do kulinárskych zvyklostí a obyčajov.  
Strava bola pestrá
U väčšiny ľudí dodnes prevláda predstava, že stravovanie ľudí stredoveku a neskorších storočí bolo veľmi chudobné a jednotvárne. V porovnaní s výberom potravín v takom supermarkete je to azda aj pravda, ale keď vezmeme do úvahy, že našim predkom poskytovala príroda omnoho viac plodín, byliniek, korienkov, zveriny či rýb, zistíme, že ich strava zďaleka nebola jednotvárna. Na druhej strane však treba povedať aj to, že bežný človek spotreboval pri celodennom oraní či kosení niekoľkonásobne viac energie ako dnešný úradník za počítačom. O rozmanitosti surovín a ich kalorickej hodnote si vieme urobiť pomerne presnú predstavu zo súdobých kuchárskych kníh. Najstaršie české kuchárky siahajú až do stredoveku, prvá slovenská kuchárka z pera Jána Babilona vznikla v druhej polovici 19. storočia.
Zo záhrady i z lesa
Tradičnú stravu Dúbravčanov, podobne ako ich zvyky a oblečenie možno rekonštruovať len za pomoci spomienok pamätníkov a na základe niektorých národopisných prác (F. Kalesný, M. Šimeček a pod.).
Utváranie jedálneho lístka vo veľkej miere ovplyvnila etnická skladba obyvateľstva, styk s okolitými kultúrami, ale rovnako aj výskyt niektorých plodín a rodinné zvyky. 
V Dúbravke sa pestovala pomerne kvalitná zelenina, najmä kapusta, kel, uhorky, neskôr zemiaky a paradajky.
Z ovocia sa najväčšmi darilo čerešniam a marhuliam. Fortiele ich pestovania si starí Dúbravčania priniesli z pôvodnej domoviny, z Chorvátska. Ďalšie plodiny ponúkal blízky les. Zbierali sa lesné plody a huby, hlavne tzv. „hromadzinky“, ktoré sa používali v ľudovej kuchyni ale aj predávali v meste. 
Stálym odberateľom, obchodníkom a domácnostiam sa takisto dodávala zelenina, najmä polievková, ale aj kapusta, strukoviny, hydina, mliečne výrobky a vajíčka. Za utŕžené peniaze sa v novších dobách nakupovali priemyselne vyrábané potraviny ako cukor, múka, káva, saláma a pod. 
Pre vlastnú stravu Dúbravčanov bol vítaným doplnkom lov poľných zvierat, hlavne králikov, jarabíc, prepelíc a bažantov, čo pre blízkosť lesa nebolo ničím výnimočným až do čias, kým sa to nekvalifikovalo ako pytliactvo.
Halušky, slíže, štrúdľa, buchty
Ako píše František Kalesný v rukopise o Dúbravke, až do prvej polovice 20. storočia prevládali v ľudovej strave obilninové jedlá. Pripravovali sa rôzne druhy osúchov, omastené varené cestoviny s tvarohom a rôzne druhy kašovitých jedál z kukurice, jačmeňa, fazule, hrachu, zemiakov či prosa. Všeobecne sa konzumovali jedlá z ražnej a pšeničnej múky, no chlieb bol veľmi vzácny. Čašto sa nahrádzal osúchmi a kašami („grjezuova“, grízová, čiže krupicová kaša, „gerheň“, čiže kukuričný osúch). V domácich chlebových peciach sa až do polovice mi-
nulého storočia raz týždenne piekol okrúhly „hlib“. Zo zvyškov cesta sa piekol „mali hlibac“ pre deti a žobrákov. 
Dominantné postavenie mali zemiaky spestrené mliekom a inými domácimi produktmi (masť, slanina a pod.) a strukoviny. Jedlom chudobných bola zemiaková baba (pľacka, haruľa), ktorá sa pripravovala z nastrúhaných zemiakov a trochy múky. Obľúbené múčné jedlá boli „faňke“ (fánky), cestoviny plnené krupicou alebo lekvárom, tzv. „taške“, ale aj mrvené cesto (šmorn) po chorvátsky nazývané dropke či dropce. Svojich milovníkov mali aj halušky, ktoré Dúbravčania nazývali „nučke“ (nočky, nokrle) a „knofle“, ktoré sa ponášali na dnešné knedle. Varili sa šúľance, ale počas sviatkov sa pražili šišky („pražene rožiťe“), piekli štrúdle a buchty.
Od kapusty chlap je hustý
Významnou mierou sa na ľudovej kuchyni podieľala zelenina a ovocie. Výsadné postavenie mala kapusta vo všetkých svojich podobách. Surová bola súčasťou polievok, omáčok, plniek do štrúdle a pod. Kvasená sudová kapusta sa požívala ako surová (príloha k jedlám) i tepelne upravovaná.
Varila sa hlavne s údeným mäsom a zemiakmi, alebo sa dusila ako príloha k pečenému bravčovému mäsu. V novšej dobe sa z nej pripravoval segedínsky guláš. 
Ani kapustná voda, ktorej sa pripisovali blahodarné vlastnosti a liečivý účinok, nevyšla navnivoč.
Polievky a prívarky
Z tradičných druhov polievok sa dodnes pripravuje fazuľová („fržuonová“), šošovicová či zemiaková, do ktorých sa pridávala kyslá smotana alebo zátrepka z mlieka. Obľúbené však boli aj zapražené zeleninové polievky a paradajková s rezancami alebo opraženým starým pečivom. Zapražená fazuľová so zeleninou a rezancami sa v celej záhorskej Bratislave nazývala „podeň“. Niektoré zahustené polievky, z ktorých sa vyvinuli omáčky, sa ochucovali pridaním chrenu, kôpru alebo šalátu. Zemiakmi sa zahusťovali najmä strukovinové jedlá. Ovocie sa konzumovalo čerstvé alebo sušené a pripravovali sa z neho aj polievky a prívarky. Stravu spestrovalo mlieko a mliečne výrobky. Cmar a srvátka sa pili od smädu, alebo sa nimi zapíjali zemiaky a zemiakové jedlá. 
Mäso a masité jedlá
Mäso, väčšinou varené hovädzie, sa jedávalo len vo veľké sviatky. Z hovädzieho vývaru a zeleniny bola polievka, varená hovädzina bola súčasťou hlavného chodu. Hydina sa jedávala len pri slávnostných príležitostiach ako boli svadby a krstiny. Väčšinou to boli len sliepky, pretože kurence, kačice, husi a vajcia sa predávali na trhoch v Bratislave. S príchodom prisťahovalcov z Moravy koncom19. storočia sa objavujú prvky moravskej kuchyne, najmä bravčové pečené. Jedálny lístok však začína ovplyvňovať aj rakúska, najmä viedenská a maďarská kuchyňa. 
Tak sa objavujú perkelty, paprikáše, guláše, šnicle (rezne), šterc (múčne kašovité jedlo), štrúdľa a rôzne prílohy (ryža, zemiakový šalát a pod.) Počas 40-dňového pôstu od Škaredej stredy do Veľkej noci a počas adventu od konca novembra do Štedrého večera sa mäso vôbec nejedávalo.
Jedálniček Dúbravčanov
Jedálniček starých Dúbravčanov bol zostavený tak, že na raňajky bola vo väčšine domácností ražná alebo žitná káva s mliekom, do ktorej sa nadrobili kúsky chleba, ale jedli sa aj zemiaky a kapusta. Len v lepšie situovaných rodinách si mohli dovoliť drahšie jedlá ako praženicu s oškvarkami alebo so slanikou, klobásu. Raňajky však bývali výdatné, aby chlap mohol celý deň robiť na poli. Obed bol spravidla po celý rok suchý a tvoril ho chlieb so slaninou, prípadne zvyšky z predchádzajúcej večere. Jedlo sa konzumovalo väčšinou na poli alebo v lesoch počas prestávky v práci. Večere boli teplé a pozostávali z polievky zo strukovín či zemiakov a múčnych alebo kašovitých jedál.
Zábíjačková hojnosť
Relatívne hojnejšie bývalo počas zabíjačiek, ktoré sa konali od Kataríny do Vianoc, výnimočne ešte počas fašiangov vo februári. Vtedy sa konzumovala tlačenka, šunka a údené, jaternice a krvavnice, žobrácka kaša, cesnakový lalok a mäsité jedlá. 
Systém výslužiek po rodine a známych zabezpečoval prísun mäsa a zabíjačkových špecialít aj v čase, keď sa vlastné zásoby už minuli. 
Od najstarších čias sa mäso konzervovalo solením, sušením, údením, zalievaním do masti, v novšej dobe mrazením a konzervovaním do pohárov či plechoviek, ktoré sa následne sterilizovali.
Podľa F. Kalesného a M. Šimečka Ľubo Navrátil
V dome kultúry sa bazárovalo, pred ním grilovalo
Vecičky z čias minulých
Vo vnútri domu kultúry sa od rána predávali veci z dôb dávno minulých a aj rôzne poklady pre zberateľov či niečo pod zub. Niektorí prišli len obzerať, iní hľadať, inšpirovať sa. Bižutéria a šperky rôzneho druhu, sošky či doplnky do bytu, známky, mince, hodiny, kachličky i starodávne bábiky s vyplazeným jazykom, to všetko sa dalo nájsť na pultíkoch u predajcov. Nechýbali ani knižky a okrem antikvariátu sa zapojila aj naša knižnica, ktorá ponúkala staršie kúsky a zo zisku chce nakúpiť novinky pre dúbravských čitateľov.
„Záujem ľudí je rôzny, každý má rád niečo iné, populárne sú staré tašky – kabelky, vintage štýl alebo doplnky do bytu,“ povedala Kristína Miková, ktorá stojí aj za organizovaním známeho bazáru starožitností na Hrade Devín či bazáru v Starej tržnici. Tentoraz to prvýkrát vyskúšali v Dúbravke.

Netrpezliví ochutnávači
Kým vo vnútri sa bazárovalo, vonku sa poriadne dymilo. To sa organizátori a aj kuchári v jednom už od skorého rána snažili rýchlo pripraviť zabíjačkové pochúťky, ochutnávači  totiž boli netrpezliví a bolo im aj chladno, keď čakali v rade. Počasie a drobné technické problémy ovplyvnili aj výber špecialít, niektorým chýbali jaternice a krvavnice, ale nakoniec sa minul kotol zabíjačkovej kapustnice a takmer dvesto porcií čerstvej pleskavice. 

Divadielko naplnilo sálu,
revolúcia obišla naprázdno
Okrem mäsových dobrôt bol záujem aj o divadielko. Oranžová sála kultúrneho domu sa na predstavenie Mici a Mňau naplnila malými divákmi a ich rodičmi, to sa už nepodarilo zopakovať počas poobedňajšieho programu, keď sa malo debatovať so spisovateľom Ľubomírom Feldekom a výtvarníkom Miroslavom Cipárom o pozadí Nežnej revolúcie. Prázdne hľadisko bral majster Feldek športovo. „Sme všetci,“ povedal tým, ktorí prišli. Z Dúbravky odchádzal s novým klobúkom, ktorý našiel na našej burze a so svojím povestným úsmevom, my s otázkami nezáujmu obyvateľov či slabej propagácie novembrovej debaty.
Lucia Marcinátová
Chystáme sociálno-právnu poradňu
Po úspešnom fungovaní a veľkom záujme o bezplatnú právnu poradňu plánuje Mestská časť Bratislava Dúbravka otvoriť aj bezplatnú sociálno-právnu poradňu. Fungovať má v priestoroch Denného centra na Žatevnej 4.
Prvýkrát poradňa otvorí 14. decembra o 10-tej, fungovať má do 12-tej a od januára bude k dispozícii v dohodnutých termínoch približne každý druhý pondelok. Obyvateľom s trvalým pobytom v Dúbravke bude pomáhať bezplatne. Termíny, keď bude poradňa k dispozícií, spresní mestská časť na webe, v Dúbravských novinách a aj v kancelárii poradne.
„Novú službu sme sa rozhodli otvoriť po častých otázkach a problémoch obyvateľov, ktorí prichádzajú do bezplatnej právnej poradne,“ hovorí starosta Dúbravky Martin Zaťovič.
Sociálno-právna poradňa bude poskytovať pomoc a rady obyvateľom v nepriaznivej sociálnej  situácii. Ide najmä o týrané osoby, zdravotne postihnutých, starších obyvateľov, rodiny s deťmi, spoločensky neprispôsobivých občanov, nezamestnaných či bezdomovcov.
Bezplatná právna poradňa funguje v Dúbravke od 8. apríla. Právnici sú k dispozícii každú stredu od 14-tej do 17-tej v budove miestneho úradu na Žatevnej 2. Poradňa pomáha pri problémoch s exekúciou, dedičstvom, pracovných i zmluvných vzťahov či otázkach majetkovej povahy, neposkytuje poradenstvo v trestných veciach a nezastupuje klientov v konaniach na súdoch. Obyvatelia sem chodia najčastejšie s otázkami okolo rodinných vzťahov, dedičského konania či problémami majetkovej povahy. Najväčší záujem o rady mali seniori nad 70 rokov.                                           
(lum)	
Dubravka.sk po novom
Neprehľadná, neaktuálna a zastaraná. Takú webovú stránku mestskej časti zanechalo bývalé vedenie po svojom odchode. Nové vedenie úradu pracovalo na zmene a Dúbravčania už môžu využívať prehľadnejšiu stránku, doména pritom ostala rovnaká www.dubravka.sk.
Zmena sa týka celkového redizajnu stránky, prehľadného zoradenia informácií aj nového obsahu. K novinkám patria aj takzvané životné situácie – v podstránke potrebujem vybaviť. Obyvatelia tu ľahko zistia, ako postupovať napríklad pri nájme a predaji pozemkov, pri užívaní verejného priestranstva či pri zápise dieťaťa do materskej školy.
„Novú stránku sme pripravili vo vlastnej réžii niekoľko mesiacov, pripomienkovali ju poslanci aj odborná verejnosť,“ hovorí starosta  Martin Zaťovič. „Verím, že obyvateľom uľahčí vyhľadávanie informácií.“
Súčasťou webovej stránky je aj prehľadná databáza všetkých objednávok, zmlúv a faktúr. K novinkám na stránke pribudnú onedlho aj mapy, vďaka ktorým budú môcť obyvatelia ľahko zistiť, o ktorú cestu či chodník sa stará magistrát, o ktorú mestská časť. Online mapy na webe plánuje mestská časť ďalej rozširovať napríklad o volebné obvody alebo o miesta, kde nájdu obyvatelia pristavené veľkokapacitné kontajnery. 
(lum)
Oproti domu kultúry je nelogický konglomerát stavieb
Narodil sa v Banskej Bystrici v  lekárskej rodine.  S manželkou Máriou žije v Dúbravke od roku 1973. Je absolventom Stavebnej fakulty SVŠT, odbor architektúra a VŠVU v odbore architektúra, špecializácia dizajn. Celý profesionálny život spojil s Fakultou architektúry STU, kde sa zameral nielen na interiérovú architektúru,  ale aj dizajn. Od roku 2003 mimoriadny profesor FA STU a v tom istom roku získal profesúru v odbore dizajn. Okrem pedagogickej činnosti na FA STU je činný aj na Drevárskej fakulte  Technickej Univerzity Zvolen, Filozofickej Fakulte UK Bratislava a FA VUT Brno, či Univerzite tretieho veku pri STU Bratislava. Pôsobí aj v mnohých domácich a medzinárodných odborných komisiách, ktoré hodnotia výsledky profesionálnych činností architektov a dizajnérov. Na FA STU vybudoval vlastnú pedagogickú školu uznávanú aj v zahraničí.
Príliš všetkým plytváme, sme materialistickí, chýba nám pokora a zdravý spôsob života, hovorí architekt a dizajnér IVAN PETELEN. Roky býva v Dúbravke a v rozhovore priznal, že Dúbravka má svojský pôvab, najviac si cení jej zeleň. Pripomenul však, že sa o ňu treba starať.
Čo vás a vašu pani manželku priviedlo do Dúbravky? 
Ako mladý manželský pár sme mali šťastie a dostali sme sa k trojizbovému družstevnému bytu v experimentálnej stavbe z liateho betónu vedľa dnešného Domu kultúry v Dúbravke. Vtedy  ešte táto časť sídliska nebola vybudovaná. Ani vybavenie domu  nebolo úplne dokončené, ale aj tak som od samej radosti nosil dennodenne vodu, či nákupy pešo až na 13 poschodie. Radosť z pohybu mi zostala dodnes.

Čítal som, že architektúra je skamenelá hudba. Je to podľa vás tak?
Kvalitná, ozaj kvalitná hudba je obdivované umenie, rovnako ako aj architektúra. A ich kvalitu  overuje čas. Rovnako je to aj s dizajnom, ktorý navrhuje a rieši usporiadanie, stvárňovanie aj účelnosť  cieleného objektu, subjektu, interiéru, či exteriéru. Ozaj kvalitné diela pretrvávajú veky a prinášajú pôžitok generáciám konzumentov. Mojou doménou je interiérový dizajn a interiérová tvorba.

Čo je teda na architektúre a dizajne dôležité?     
Mali by uspokojovať predovšetkým užívateľov, mali by mať praktický funkčný význam a cielenú účelovosť a úžitkovosť. Podľa môjho názoru kvalitné hmotné dielo  má mať v sebe  nádych kreativity a nadčasovosti. Architektúra  má, presnejšie mala by mať, imanentne v sebe poriadok a obsah a zavádza ich aj do  procesu tvorby. Už od najstarších čias vzniku civilizácie sa takto ľudia snažili skĺbiť účel a krásu. 
 
A čo materiály?
Využívanie rôznych materiálov je prirodzene dané ich dostupnosťou a už spomínanou účelovosťou. Niekde je to drevo, inde kameň, hlina, tehla, betón, či za ostatné roky umelé hmoty s neuveriteľnými statickými či kreatívnymi možnosťami. To sú materiály, ktoré možno tvárniť a ktoré majú rôzne užitie v dejinách ľudstva. A čo sa týka dizajnu, v ostatnom čase prím hrajú najmä umelé hmoty, ktoré sú ľahko spracovateľné a obrábateľné, no výrazný je tiež návrat k prírodným materiálom. 

Ľudia sa vzdelávajú, tvrdo pracujú a nakupujú množstvo vecí, ktoré ani tak veľmi nepotrebujú. Nenachádzame sa však ako spoločnosť v situácii Eskimákov, ktorí si kúpia teplý byt, aby potom museli zarábať na chladničky?
Nie som filozof, ale v súčasnej celosvetovej situácii si myslím, že príliš všetkým plytváme, sme materialistickí, chýba nám pokora a zdravý spôsob života. Snažíme sa vlastniť, či chytať  príliš veľa „zajacov“ a život nám uniká medzi prstami. Kupujeme si autá, trávime v nich veľa času presunom do zamestnania a ich zaparkovaním – a následne chodíme do posilňovní, chýba nám zdravý pohyb, či logistika komplexnej dopravy v celej Bratislave. Alebo chýbajú len finančné prostriedky? Mali by sme si uvedomiť, že obyvateľstvo pribúda, stavbami zaberáme príliš veľa úrodných plôch na bývanie a iné užitie. Celosvetovo sa zdroje míňajú. Preto treba triezvo pristupovať k k ich využitiu, pretože tieto procesy sú nevratné.

Aký je záujem o štúdium na vašej fakulte a uplatnenie absolventov na trhu práce, čo si sám najviac ceníte?
Môžem konštatovať, že pred pár rokmi bol podstatne väčší nával na našu fakultu, ale aj v súčasnosti robíme prísny výber a hľadáme talenty. Pomer medzi záujmom o štúdium a prijatím je asi 2:1. Zaujímavý je súčasný pomer – takmer 70  percent tvoria dievčatá. Čo sa týka uplatnenia v praxi, tak podstatná väčšina absolventov s tým nemá  žiadne problémy. Cením si, že takmer dvadsiati moji študenti získali prvé miesto v súťažiach, šiesti ukončili doktorandské štúdium. Niet väčšieho pedagogického uspokojenia ako to, že váš študent siaha po najvyšších métach. 

Za ktoré práce ste dostali ocenenia vy?
V tvorivých aktivitách to bolo 115 realizovaných architektonických, dizajnérskych a výtvarných diel, 20 ocenených a odmenených návrhov v domácich súťažiach, tri ocenené a odmenené návrhy v medzinárodných súťažiach. K najvýznamnejším realizáciám v odbore patria spolu s spoluautormi „Objekt SNR na Bratislavskom hrade“, „Kancelária Prezidenta ČSFR v Bratislave“, „Slovenská poisťovňa v B. Bystrici“, „Kongresová sála Krajského súdu v B. Bystrici“, „Interiér roka 1995-1999 - Hlavná cena“ a v r. 2002 prestížna „Hlavná cena CE.ZA.AR“ v kategórii interiér a stavebný dizajn. 

Čo vám chýba v Dúbravke?
Dúbravka má slušnú občiansku vybavenosť. Chýba mi však cielená predstava vytvorenia centra našej mestskej časti, ktorá by bola aspoň trochu nadčasová. Prekáža mi architektonicky nelogický konglomerát stavieb - oproti Domu kultúry je kostol a hneď vedľa veľký potravinový reťazec Lidl. Verím, že po zbúraní starej pošty sa neďaleký priestor využije racionálnejšie a estetickejšie. Ak som hovoril o autách a ich parkovaní, malo by sa myslieť aj na možnú blízku elektro-motorizáciu, teda možné budúce energetické pripojenie... Chýba mi aj zvýšená starostlivosť o čistotu, mám na mysli najmä „tortičky“, ktoré na zatrávnených plochách a detských ihriskách zanechávajú miláčikovia majiteľov. Viem, že všetko sa nemôže urobiť zrazu, ale mal by fungovať konsenzus ako zveľadiť našu mestskú časť, aby bola ešte krajšou a účelnejšou pre nás a našich potomkov. Dúbravka je skvelá tým, že má okolo seba krásne lesy, ktoré sa ponúkajú na prechádzky a športovanie vo všetkých ročných obdobiach. Je fajn, že aj na sídlisku je dosť zelene, ktorá by mala účelne dominovať. Treba sa o ňu však cieľavedome starať.

Aký je váš odborný názor na zatepľovanie a „ofarbovanie“ domov?
Energetická úspornosť je dôležitá nielen pre domácnosti, ale aj pre celú krajinu. Keď sa markantne zníži spotreba napríklad elektrickej energie, tak načo budovať ďalší blok atómky? Rovnako sa to týka aj úspor na vykurovanie domácností – ide nielen o peňaženku občana, ale aj štátu. Pri zatepľovaní je dôležitý tepelný audit, dôkladnosť výberu hmôt a ich spájania, aby sa zamedzilo tepelným mostom. 
Čo sa týka tzv. „cukríkových farieb“ domov – tu by som si vedel predstaviť vznik odbornej komisie pri miestnom úrade, ktorá by aspoň odporúčala farebnú škálu spracovania upravovaného domu vzhľadom na blízke okolie, pretože súhra farieb dodá uliciam esteticky podstatne lepší dojem. Dobre navrhnutý a zrealizovaný farebný vzhľad umocní kvalitu diela i okolia. Dodal by som, že ľudia by  mali dávať väčší dôraz na elektronický smog – teda na to, kde trávia svoj čas, pretože elektrické vedenia, telefóny, PC, mobily, wi-fi vyžarujú elektrosmog, ktorý pri dlhodobom pôsobení škodí ľudskému organizmu. 
Rudolf Mader-Kutsky
Tanec je pre nich odreagovaním, vášňou aj terapiou.  
V Dúbravke pôsobí už viac než desať rokov prvá súkromná tanečná škola v bývalom Československu – Tanečná škola Jagermajster. Čo ponúka a o aký tanec je dnes záujem sme sa zašli pozrieť do priestorov na ulici Karola Adlera. Do rytmu sa tu hýbu bábätká aj sedemdesiatnici.
Vyštudovala prírodné vedy a chcela sa tomu venovať, nakoniec ju však zlákal tanec. Z koníčka sa tak stalo zamestnanie a celoživotná vášeň. Taká bola cesta k tancu Eleny Jágerskej, ktorá spolu s Igorom Jágerským prevádzkuje Tanečnú školu Jagermajster. V Dúbravke doviedli k tancu už stovky detí i dospelých, je to tak už viac než desať rokov.
Ľudia miznúci za dverami, trúsiaci sa von, rozhovory, smiech, no najmä hudba. To všetko naznačuje, že kedysi upadajúca budova na ulici Karola Adlera ukrýva život, tanec. 
Hneď pri vstupe nás prekvapia poháre, nie však obyčajné sklenené, ale súťažné, bronzové, strieborné, zlaté - víťazné.  
O vzniku školy a aj o tom, či sa dá začať tancovať len tak pre radosť aj v dospelom či seniorskom veku, sme sa porozprávali s tanečníčkou, trénerkou, rozhodkyňou Elenou Jágerskou. 
Tanečná škola Jagermajster funguje už od roku 1989.
Prvá súkromná v Československu
„Boli sme prvou súkromnou tanečnou školou v bývalom Československu,“ hovorí o začiatkoch Elena Jágerská. Do priestorov na Karola Adlera, kde tancujú už desať rokov, sa škola presťahovala po tom, čo im nepredĺžili nájom v OC Saratov.
„K tancu som sa dostala na škole, keď som mala 16 a mali sme klasickú tanečnú,“ spomína na začiatky Elena Jágerská. „Bavilo ma to, páčilo sa mi to, no vtedy neboli také možnosti tancovať v detstve ako dnes. Vyštudovala som prírodné vedy, aj som sa tomu chcela venovať, no tancovanie sa stále preplietalo mojím životom.“
Šanca začať s tancom robiť niečo viac prišla podľa Jágerskej po revolúcii v novembri 89. Spolu so svojím tanečným partnerom a manželom Igorom sa chopili príležitosti a tak vznikla Tanečná škola Jagermajster. S Igorom Jágerským dnes už síce netvoria tanečný a ani manželský pár, škola, trénovanie aj úspechy ich však spájajú dodnes. Nosnou činnosťou školy bol a stále je spoločenský tanec. 

Skladanie parketu
Takmer až akúsi tanečnú horúčku zažil spoločenský tanec, keď v televíziách bežali tanečné šou. Elena Jágerská sedela v porote Let’s Dance. „Záujem o spoločenské tance bol vtedy veľký, potom sa to zvoľnilo,“ spomína porotkyňa. Vďaka šou sa zviditeľnil aj tanečník Peter Modrovský, ktorý má dnes vlastnú tanečnú školu v Petržalke. Začínal ako osemročný práve v škole Jagermajster. „Samozrejme, že by som bola rada, keby tancoval u nás, no som na neho pyšná, že sa uplatnil a nerobí nám hanbu,“ hovorí s úsmevom Elena Jágerská. “
Tanečná šou prebiehala ešte na parkete v PKO, ktorý patril k najväčším parketom na Slovensku. „Chýba ten priestor v PKO, mal nielen veľký parket, ale aj zázemie, nie je žiadna adekvátna náhrada,“ dodáva Jágerská. Tanečné súťaže sa síce organizujú ďalej, no musia prebiehať v športových halách, kde je nutné parket vždy rozložiť a potom zložiť. „Nie je to pohodlné a aj náklady sú vyššie, v PKO to boli navyše komornejšie priestory, v NTC alebo športovej hale je to iné.“

Bábätká, školáci aj seniori
Scénický a moderný tanec, hip-hop, tango argentino či božské telá. Pohľad na rozvrh prezrádza, že tanečná škola nie je dnes len o spoločenskom tanci. „Kedysi sme mali moderný tanec len ako pridanú hodnotu, teraz je o neho trošku väčší záujem,“ hovorí Elena Jágerská. Rovnako ako Igor sama stále trénuje spoločenské tance, obaja sú tiež rozhodcovia s najvyššou licenciou v súťažnom tanečnom športe.
Priznáva, že najradšej tancuje slowfox v štandardných tancoch a rumbu z latinskoamerických. „No žiaden tanec mi nevadí, kedysi som prešla cez všetky tanečné štýly, napríklad hip-hop nie je nič, čo by ma oslovovalo, no keď to robí niekto dobre, tak sa mi to páči.“
V tanečnej škole sa tak dajú naozaj vyskúšať rôzne tance a stretnúť rôzni ľudia. Začínajú sem chodiť či skôr loziť už bábätká, pokračujú preškoláci, deti, mladí, dospelí a seniori. Priestor tak spája nielen viaceré tance, ale aj generácie. 
„Začíname s babydance od 10 mesiacov, je to cvičenie mamičiek s deťmi. Od štyroch rokov začínajú deti už samostatne tancovať rôzne tanečné štýly a končíme kategóriou seniorov, veková hranica nie je obmedzená,“ hovorí Elena Jágerská. „Máme tu taký hobby club, kam chodia aj sedemdesiatnici, v príjemnom prostredí trávia spoločný čas. Ako novinku pre dospelých plánujeme New hustle style, vychádza z hip-hopového štýlu, no je to párové tancovanie.“ 
Okrem pravidelných tréningov a kurzov chodia do tanečnej aj príležitostní tanečníci i s cieľom naučiť sa tancovať na ples alebo svadbu. „O prípravu na svadby je veľký záujem,“ hovorí Elena Jágerská. Trvá šesť až desať hodín v závislosti od skúsenosti a nároku záujemcov.  Klasická plesová príprava má osem lekcií, ktoré zahŕňajú všetky najčastejšie spoločenské tance.
„Tanec je vhodnou terapiou aj pre seniorov,“ hovorí Jágerská. „Je to terapia po fyzickej stránke i psychickej. Keď k nám príde dospelý na tanečnú, napríklad unavený, nahnevaný z práce za tú hodinu a pol tu všetko vybije, zabudne, vyčistí si hlavu od problémov.“
A práve to je hlavné, radosť z tanca, pohybu, zo života. Zápisy, nábory do kurzov prebiehajú v septembri, pridať sa však dá aj počas roka, stačí prijať výzvu: Smiem prosiť?
Lucia Marcinátová
Tanečná škola Jagermajster
• Založili ju Elena a Igor Jágerský v roku 1989;
• V Dúbravke pôsobí viac než 10 rokov, kurzy a lekcie prebiehajú v TS Jagermajster na Karola Adlera;
• V ponuke sú kurzy pre všetky generácie – od 10 mesiacov po seniorov (baby dance, pohybovo-tanečná príprava, spoločenské, moderné tance, hip-hop, tango, individuálne lekcie, svadobný špeciál)
• Úspechy doma aj v zahraničí.
Pravda zvíťazí, lož však neprehráva
„Divadlo je politika, politika vzťahov,“ povedala na  literárno-hudobno-debatnom programe herečka Zita Furková v predvečer výročia Nežnej revolúcie. Takto načasovala akciu pod názvom „Takí sme boli“ kaviareň Biely kocúr na Žatevnej ulici. Úryvky z básní, kníh, debaty, hudba, pripomienka Novembra 89 s atmosférou a zamyslením. Programom sprevádzal spisovateľ Marián Hatala, s hudobným doprovodom Kristýny Chalupovej a Tomáša Ticháka, českého spisovateľa, publicistu, ktorý dnes spoluvydáva časopis Listy. 
Spomínalo sa na November 89, aj obdobie pred ním. Zita Furková hovorila aj o strachu, napríklad na výlete do ZSSR v roku 1971, keď ju nechali sledovať a všetky veci na izbe v hoteli našla prehádzané, aj na zrušenie Divadla na Korze v tom istom roku. „Pravda zvíťazí, lož však nikdy neprehráva,“ odznelo počas večera 16. novembra. Aj takto sa v komornej atmosfére  zaspomínalo  na Nežnú revolúciu spred 26 rokov. Kaviareň Biely kocúr chce v  podujatiach pokračovať, najbližšie, cestovateľské  plánuje 9. decembra o 18-tej.  
(lum)
Na vianočné trhy do Dúbravky
Nové vianočné trhy v Dúbravke budú 13. až 16. decembra pred Domom kultúry Dúbravka. Tie bratislavské sa začali už 20. novembra na Hlavnom, Primaciálnom a Františkánskom námesti, naše dúbravské nás ešte len čakajú. Stánky takzvaných Nových vianočných trhov pred Domom kultúry Dúbravka sa rozložia 13. decembra a budú ponúkať dobrotky aj tradičné vianočné darčeky do 16. decembra.
Okrem stánkov, stretnutí pri pohári vareného vínka či lokši čaká Dúbravčanov aj program. Na Luciu 13. decembra to bude Elán Párty a vianočný koncert, o deň neskôr zaspievajú Superstáristi, v utorok 15. decembra sa pred domom kultúry zastaví legendárna skupina OBD a záverečný deň 16. decembra bude pódium patriť Základnej umeleckej škole Eugena Suchoňa v Dúbravke.
Novými vianočnými trhmi chce mestská časť podporiť spoločné trávenie voľného času so svojimi susedmi, za vianočnou atmosférou sa tak nebude musieť chodiť ďaleko.                                                                   
 (lum)
Centrum rodiny Bazovského 6 pozýva
• 28. november  – 15.00 – 18.00 - viazanie adventných vencov, spojené s tvorivými dieľňami s vianočnou tematikou 
• 5. december  – 14.30 – vianočné vystúpenie Dúbravanky, divadielko pre najmenších, zdobenie perníkov a vianočné tvorivé dielne
• 12. december – 15.00 – 18.00 – Vianočné popoludnie pre malých aj veľkých, vianočný koncert v spolupráci so ZUŠ Eugena Suchoňa, divadielko, tvorivé dielne
• 19. december – 15.00 – 18.00   Christmas day v Centre rodiny - susedské vianočné posedenie s vianočným  programom
Povýšme ornamentiku na umenie
Tento rok si pripomíname 115. výročie od narodenia Štefana Leonarda Kostelničáka, maliara, zakladateľa a tvorcu slovenskej ornamentiky. Miestny odbor Matice slovenskej si majstra pripomenul  dvomi podujatiami. 
Vyhlásil súťaž s názvom Čaro ornamentu, do ktorej sa zapojili všetky školy v našom obvode. Zo 148 prác bolo porotou vybraných  87, z ktorých najlepšie odhalila novembrová vernisáž v Dome kultúry Dúbravka.
Okrem toho Dom Matice previezol do Dúbravky 15 obrazov samotného Kostelničáka zo Spišskej Starej Vsi, výstavu tiež doplnili práce dúbravských žien z Matice Slovenskej aj denných centier.
Vernisáž sprevádzal kultúrny program žiakov z ĽŠU Eugena Suchoňa. Podpredseda Matice Slovenskej Jozef Šimonovič ocenil výslednú prácu miestneho odboru a privítal Annu Kostelničákovú, príbuznú majstra ornamentu, ktorá je autorkou knihy Čaro ornamentu.
„V snahe zachovať ornament na Slovensku som sa rozhodla napísať knihu o tomto vzácnom človeku,“ približuje autorka knihy. „Zaujímala som sa o všetko, čo v živote Štefan Leonard Kostelničák robil, tvoril, maľoval. Túžim po tom, aby ornament bol povýšený na umenie a dostal sa aj do osnov  našej výtvarnej výchovy na školách, pretože deti takmer nevedia, čo to ornament je.“
Anna Kostelničáková privítala preto výtvarnú súťaž, ktorá prebehla.
Výstava bude putovať aj po ďalších mestských častiach a možno inšpiruje aj ostatné školy k tvorbe a ornamentu. 			     
(ks)
Veľká tanečná „jamovačka“  v kulturáku
Mladí tanečníci sa stretli v dome kultúry, aby si „zajamovali“, inšpirovali sa a zabavili.
„Kedysi som nosil prilbu, teraz už len čiapku, aby ma zem pri točení sa na hlave netlačila.”  Prezradil nám mladý tanečník len 13-ročný Marián Koiš, ktorý je čerstvým majstrom sveta v breakdance, počas tanečného Next Generation Jam v Dome kultúry Dúbravka .  Úrazy vraj už nepočíta, ale nadšenie a energia do ďalších tréningov mu nechýba. 
Podobne ako ďalším päťdesiatim súťažiacim  v kategórii „Kids“, ktorí sa zapojili do exhibičných battlov. 
Práve o battloch a súťažení, no aj workshopoch breaku, kamarátskych stretnutiach, inšpiráciách bol tanečný Next Generation Jam v Dome kultúry Dúbravka.  Najmladší súťažiaci mali šesť rokov, všetkých hodnotila medzinárodná tanečná porota.
Kultúrák tak počas novembra privítal nielen breakerov z Bratislavy, ale aj z iných miest Slovenska, Čiech či z Ukrajiny. Súčasťou akcie bol aj workshop tanečníka Kuzya z Ukrajiny, voľné tancovanie  - “jamovanie” či exhibícia medzinárodnej tanečnej poroty.
Exhibičné súťaženie organizovala Škola Breaku, kde trénuje aj úspešný Majo Koiš, v spolupráci s mestskou časťou Dúbravka a Domom kultúry Dúbravka.
Akcia prebehla už aj minulý rok a podľa organizátorov má cieľ podporiť, inšpirovať a nabiť energiou mladých tanečníkov. A energiu naozaj dobíjali, a to  nielen sebe, ale aj divákom. 		
(lum)
Macko mal  hostí, vyspovedal starostu s manželkou
Rodinné centrum Macko privítalo prvých hostí v rámci debatných večerov, ktoré začína organizovať.
Malí drobci a ich maminy. Takí sú klasickí návštevníci Rodinného centra Macko na Sekurisovej ulici. Počas novembrového večera sa však situácia zmenila, Macko si pozval vzácnych hostí. Rodinné centrum organizovalo totiž prvú debatu s názvom Večer s Mackohosťom.
Do kresiel usadil starostu Dúbravky Martina Zaťoviča spolu s jeho manželkou Zdenkou a nastolil na prvý pohľad vážnu tému – Ako skĺbiť rodinu a politiku. Zďaleka sa však debata netočila len okolo politiky a rodiny. Dve členky Macka sa chopili úlohy moderátoriek a začali hostí „spovedať“. Keďže išlo o prvý večer rodinného centra divákov nebolo veľa, atmosféra tak bola ozaj komorná, rodinná. Starostovský párik sa tak rozhovoril napríklad aj tom, že doma rastie pánovi starostovi nástupca. Starší syn Danko chce vraj v budúcnosti tiež kandidovať.
Hovorilo sa o trápeniach, samozrejme dúbravských, nedostatku peňazí na materské školy či ihriská, no aj o plánoch. Macko chce v podobných debatných večeroch pokračovať, deti sa môžu počas diskusie pohrať v herni. Už 3. decembra o 17tej by mala prísť spisovateľka Dana Hlavatá.	
(lum)
Dom kultúry zaplnili dlabané tekvičky
Najviac vyrezaných tekvičiek na meter štvorcový na konci októbra v Dúbravke bolo isto v dome kultúry. Konala sa tu totiž Detská tekvičková šou.
O deti, tekvice, ruch, dobrú náladu, no sem-tam aj chaos nebola núdza. Záujemcov o výrobu tekvíc bolo veľa, miesta menej, zápasenie s výrobou svietidla z tekvičky prenechali deti často aj na rodičov, keďže vydlabať tvrdú tekvicu dalo zabrať. 
Tekvičky však potom deti vyzdobovali podľa vlastnej fantázie a vkusu. Onedlho tak vznikol celý rad usmiatych, okatých, zubatých a aj rôznych svojských tekvíc. 
V súťaži vyberali malí a veľkí účastníci bodovaním tú najoriginálnejšiu. Popri čakaní na výsledky sa kreslilo, lepilo sa na papier či po prstoch, tvorilo i pobehovalo po foyer domu kultúry. Niektoré deti prišli v kostýmoch už z domu, iné si vytvárali čo-to na seba na mieste. Nebol tak problém stretnúť rôzne malé dámy v dlhých šatách, drobných pánov v strašidelných klobúkoch či pavúkov na dvoch detských nohách.
Po tekvičkách dostali priestor lampióny. Viaceré vznikali priamo na mieste, k najkrajším patril vlastnoručne vyrobený lampiónový drak.  
Svetielka sa potom presunuli pred dom kultúry, kde sa spoločne kráčalo s lampiónmi, debatovalo i hodnotilo akciu. Vylepšovať je samozrejme vždy čo, deti však odchádzali spokojné a mnohé s vlastnoručne vyzdobenou tekvičkou. 				  
(lum)
Lyžovačka v geografickom strede Európy
Blíži sa obdobie vianočných sviatkov, zimných prázdnin a dovoleniek, takže k ruksakom si pribalíme lyže, bežky, sánky a boby. Urobili sme pre vás prieskum, kde sa dá pomerne blízko Bratislavy dobre zalyžovať, pozrieť trochu histórie a dobre sa najesť.  
Z histórie Kremnice
Z Bratislavy sme sa vybrali na stredné Slovensko do srdca Európy. Priblížime si možnosti toho, čo nám ponúkajú Kremnické vrchy. Cesta do tohto krásneho kraja netrvá autom ani poldruha hodinky. V pôvabnej kotline leží Kremnica. Je to mesto, ktoré očarí svojou históriou a zvláštnym kúzlom. Kremnická mincovňa je pýchou Slovákov, patrí medzi naj-
staršie mincovne na svete a v jej múzeu nájdete rôzne vzácne kúsky, ktoré boli vyrobené práve tu. V múzeu mincí a medailí si na pamiatku môžete vyraziť aj svoju vlastnú mincu. Okrem mincí má Kremnica aj mnoho ďalších zaujímavých miest, ktoré treba vidieť. Medzi ne patria Kremnický zámok a taktiež mimoriadne vyhľadávané Múzeum gýča. 
www.visitkremnica.com
Adrenalín v meste
Počas zimy sa už v Kremnici stalo tradíciou športovo-adrenalínové  podujatie STEFE Big air v meste, ktoré sa zvykne konať  v historickom centre banského mesta. V celodennej kvalifikácii a atmosférickom finále môžete vidieť najlepších akrobatov zo strednej Európy, ktorí predvedú tie najkrkolomnejšie triky v skokoch, na ktoré sa budú rozbiehať z 10-metrovej rozbehovej rampy. Súčasťou podujatia sú aj sprievodné aktivity, koncerty a množstvo zábavy. Viac info na: http://www.bigairvmeste.sk/
Geografický stred Európy
Existujú polemiky o tom, kde je v skutočnosti stred Európy. Aj my máme jeden a je len kúsok od Kremnice. Slovenský geografický stred Európy sa nachádza v Kremnických vrchoch. Leží trochu bokom od hlavnej cesty z Kremnice do Martina, pri gotickom kostole svätého Jána Krstiteľa. 
Tento dôležitý geografický bod je označený malým pamätníkom pri obrannom múre kostola. Pamätník má podobu veľkého oblého kameňa, ktorý tvarom pripomína nahor vztýčenú ragbyovú loptu. Pri príležitosti vzniku Slovenskej republiky tu položili aj základný kameň Slovenskej štátnosti.  Najväčšie slávnostné zhromaždenia sa tu konajú pri príležitosti Dňa ústavy Slovenskej republiky.
Skalka
Ako jediný slovenský ľadovec sa hrdo pýši svojou nadmorskou výškou 1252 m n. m. Horské stredisko Skalka arena ponúka široké možnosti gastronomického vyžitia na dvoch miestach v areáli. K dispozícii je bezplatné parkovanie na rozsiahlom parkovisku v blízkosti hlavnej lanovky. Priamo v stredisku sú k dispozícií viaceré možnosti ubytovania a pokiaľ sa tak rozhodnete, stačí si len pripnúť lyže a spustiť sa na zjazdovku takej obtiažnosti, pre akú sa rozhodnete.
Stredisko ponúka viac ako 5 km zjazdových tratí, z toho dve modré, štyri červené a dve čierne. Všetky trate sú upravované kvalitnou technológiou a spĺňajú tak podmienky aj tých najnáročnejších a pre prípad, že nepatríte k profíkom, pre ktorých je svah druhým domovom, Skalka arena je ideálnym miestom, kde začať prebúdzať svoju lyžiarsku vášeň. Stredisko nezabúda ani na snowboardových nadšencov, pre ktorých je vyhradený dostatok priestoru.
Bežkársky raj
Okrem tradičného zjazdového lyžovania si môžu milovníci zimných športov vychutnať na Skalke pri Kremnici takmer 60 km bežeckých tratí, ktoré sú prispôsobené ako začínajúcim bežkárom, tak aj nadšencom tohto klasického športu. Bežecké trate majú certifikát Medzinárodnej lyžiarskej federácie FIS a Euroloppet. Čoraz populárnejším v medzinárodnom meradle sa stáva vytrvalostný bežecký pretek Biela stopa, ktorý sa na Skalke pri Kremnici koná každoročne posledný januárový víkend.
Po kvalitnej lyžovačke a zimnom šantení v snehu je pre návštevníkov k dispozícií Relax centrum priamo v stredisku. Rozmaznávať sa do sýtosti môžete v jednej z piatich sáun, plávaním v bazéne s atrakciami a hraním bowlingu. Pre neúnavných je k dispozícií viacúčelová hala, squash a fitnes centrum. Všetky informácie o snehových podmienkach nájdete na: http://www.skalkaarena.sk/
Večera v Zlatom strome
Po dobrej lyžovačke na ceste domov sme natrafili na veľmi zaujímavý motorest, ktorý má svojho ducha a tiež aj tradičnú slovenskú kuchyňu. Motorest a penzión Zlatý strom sa nachádza na Bartošovej Lehôtke. Typická stavba z klasickej tehly je hneď pri ceste, nemožno ju prehliadnuť. Pochutnať si tu môžete na chutných bryndzových haluškách či skvele pripravených  špecialitách z diviny. Útulné prostredie a milá obsluha v nás zanechala veľmi príjemný dojem. www.zlatystrom.sk 
(luna)
Čo sa nám zachovalo z tradícií po pol tisícročí
Chorváti prišli na územie dnešného Slovenska v polovici 16. storočia po bitke pri Moháči, keď kolonizovali rozsiahle územia vtedajšieho západného Uhorska, dolného Rakúska a južnej Moravy. Možno teda povedať, že v istom zmysle je chorvátsky živel tým, čo nás spája, čo nás onoho času zachránilo pred osmanskými Turkami a čo posilnilo našu vieru a kultúru.
V piatok 13. novembra si návštevníci domu kultúry mohli pozrieť, čo sa v tradičných chorvátskych obciach západného Slovenska, Burgenlandu i  Maďarska zachovalo z chorvátskych tradícií po pol tisícročí. 
Večer folklóru slovenských Chorvátov  už tradične, siedmy rok, organizuje Chorvátsky kultúrny zväz na Slovensku a Mestská časť Bratislava - Dúbravka pod záštitou veľvyslanectva Chorvátskej republiky v Bratislave.  Na úvod podujatia  v krátkej prednáške dlhoročný bádateľ dejín chorvátskej kultúry Jozef Kľačk vyzdvihol konkrétne osobnosti, ktoré v dejinách regiónu zohrali dôležitú rolu. Okrem Štefana Báthoryho to bol aj novodobý zakladateľ Dúbravského múzea Vít Granec a jeho strýko, bývalý richtár Dúbravky Martin, ktorý okrem iného prišiel s myšlienkou postaviť v „dedine“ dom kultúry. K aktuálnym narodeninám historikovi zablahoželal starosta  Dúbravky Martin Zaťovič.
A potom už dostali priestor súbory Rosica, Grabarčieta, spevácky súbor z Jaroviec, Dúbravanka, Konjic, Ljuljanka, Hatsko kolo, Klapa Ravnica, a HKD Gradišče z Petrova Sela (na fotografii). 
Dynamický, vyše dvojhodinový program roztlieskal plné hľadisko  dúbravského domu kultúry a nenechal nikoho na pochybách. Chorvátsky folklór sa u nás má stalé čulo k životu
Ľubo Navrátil
Dúbravské rozprávky
Puding alebo duch?

Ako čas ubiehal, kocúrik Puding si zvykol na svoju novú prácu školníckeho pomocníka. Aj školník Milo sa zmenil z večného hundroša na usmievavého guľatého ujka s fúzami ako mrož. Hneď od dverí vítal všetky deti širokým úsmevom, ktorý vyčaroval červeň v lícach aj tete kuchárke Katke. 
Dobré ránko všetky deti,
Slniečko nám krásne svieti,
Pondelok až piatok,
Každý deň je sviatok!
Školu pre vás otváram,
Na zvonec vždy vyzváňam!  
Kocúrik Puding sa po zvonení na prvú hodinu usalašil v školníkovej čiapke a ešte si poriadne – do ďalšieho zvonenia - schrupol. Medzitým školník Milo pomáhal tete kuchárke Katke povykladať nákupy na obedové varenie. Spoločne sa chichotali, lebo Katka plánovala na obed upiecť lekvárové buchty, a tak Milo niesol veľké vrece múky. Pod jeho váhou sa tackal ako opitý. Ako tak prenikali zvuky smiechu do kocúrikovho spánku, vo sne sa mu zazdalo, že to po škole pochodujú roztancované myšky.
Myši, myši, myši, 
Smejete sa v skrýši?
Raz dva zo sna vyskočím,
S vašim tancom zatočím!
Kocúrik sa tak prudko strhol zo spánku, vyskočil ako splašený a predstavte si – ocitol sa až na hlave rozosmiatej tety kuchárky Katky. Tá sa tak veľmi naľakala, zamávala rukami, aby odohnala neznáme čudo zo svojich vlasov. Puding sám nevedel, kam to skočil, prudko sa odrazil a bum bááááác – letel rovno na školníka Mila. Spoločne sa prekopŕcli, Milovi vypadlo vrece s múkou, otvorilo sa a hups... Kocúrik Puding spadol rovno do vreca.
Ľaľa, pomóc, čože sa to?
Pozri Katka, ako na to?
Múku z vreca víri vzduch, 
Hýbe sa tam čosi.. duch? 
Milí kamaráti, môžete si domyslieť, ako sa to celé skončilo. Puding urobil jedno veľké hapčíííííííí a zo strašidelného ducha sa odfúknutím múky stalo vyľakané malé zamúčené mača. Nič sa nedalo robiť, aby sa Puding nepremenil na cesto na buchty, Katka s Milom ho poriadne oprášili a poslali sa prebehnúť na školský dvor, aby mu dúbravský jesenný vetrík vyfúkal z kožúška všetku múku. Lebo viete čo sa z múky stane, keď ju zalejete vodou? Ak to chcete vyskúšať – poproste mamku alebo ocka a urobte si domáci pokus. A možno aj tie buchty!
Buchty papať kráča,
Vaše malé mača!
Zuzana Tkáčiková
Jeseň: Jedno druhé a tri tretie miesta    
Posledný októbrový a prvý novembrový víkend boli na programe posledné kolá jesennej časti vo futbalových súťažiach. Celkove sa v nich predstavilo aj desať mužstiev z Dúbravky. Oproti predchádzajúcej sezóne je to menej zástupcov. Novozaložený klub FKP (pokračovateľ ŠKP) má v súťažiach päť družstiev a rovnaký počet aj FK.   
Je ale sympatické, že naša mestská časť má v súťažiach štyri žiacke družstvá a päť prípraviek, no na druhej strane iba jedno mužstvo dospelých. Zo ženskej zložky FK zostali iba žiačky, lebo juniorky a ženy odišli za lepšími podmienkami do druhých klubov. Veľkým mínusom je, že v tejto sezóne nemá Dúbravka ani jedno mužstvo v dorasteneckých súťažiach.                                          
Veľmi rázne vykročili do nového ročníka v piatej ligy muži FK Dúbravka, keď vyhrali prvé tri stretnutia a usadili sa na prvej priečke tabuľky. Mali na svojom konte mali plný počet bodov (9), ale potom do konca súťaže získali len šesť. Zverenci hrajúceho trénera Radka Blanára prehrali doma päť zápasov a tá najhoršia prišla počas Dúbravských hodov.
Mužstvu NMŠK 1922 síce dali dva góly, ale dostali desať! Nielen v tomto zápase trápil mužstvo brankársky post.                                                                                                                                    Po jesennej časti patrí mužom desiata priečka. Súperom strelili 38 gólov, čo je priemer skoro tri na zápas, ale inkasovali až 48. Iba posledný Čataj má na svojom konte viac gólov. Podľa umiestnenia v jesennej tabuľke boli najúspešnejším dúbravským družstvom žiačky FK Dúbravka v Regionálnej lige BFZ. Pevné sa usadili na druhom mieste za suverénom súťaže bratislavským Slovanom. Pred tretím Svätým Jurom majú náskok sedem bodov.                                                                                                                                          
Ešte  cennejšie sú však umiestnenia starších a mladších žiakov FKP Dúbravka v druhej lige BFZ.  Obom kolektívom patria po jesennej časti tretie miesta. Trénerom starších žiakov je Richard Tóth, mladších žiakov vedie Štefan Gubrica. Mladší žiaci FK Dúbravka v súťaži OblFZ Bratislava-mesto obsadili siedmu priečku.
V súťažiach prípraviek sú v súťažiach tri družstva z FKP a dve z FK. Až na jednu výnimku im patria umietnenia v druhej polovici priebežnej tabuľky. Družstvo FKP v kategórii C prezimuje na treťom mieste. Odvetnú časť odštartujú muži FK Dúbravka a to v sobotu 19. marca. Ostatné súťaže majú jarný výkop o týždeň alebo začiatkom apríla.
Jozef Petrovský
Výsledkový servis
□ FUTBAL
● 5. LIGA MUŽOV – 11. kolo: FK Dúbravka – ŠK Nová Dedinka 2:5 (0:3), góly Dúbravky: V. Sýkora, Medvec. 12. kolo: FK ŠK Danubia Hrubý Šúr - FK Dúbravka 4:1 (1:1), gól Dúbravky: Zechmeister. 13. kolo: FK Dúbravka – FKM Karlova Ves 3:4 (2:4), góly Dúbravky: Radko Blanár 2, Zechmeister. Konečné poradie po jesennej časti: 1. NMŠK 1922 Bratislava 29, 2.FA Bratislava 29, 3.FC Petržalka akadémia 27,...  10.FK Dúbravka 15, 14.ŠK Čataj-FK 1. 
 ● 1. LIGA ŽIAČOK BFZ – 9. kolo: Slovan Bratislava – FK Dúbravka 5:0. 10. kolo: ŠK Svätý Jur  – FK Dúbravka 0:3. Konečné poradie po jesennej časti: 1.ŠK Slovan Bratislava 30, 2.FK Dúbravka 19,... 6. 3.FC Petržalka akadémia 4.
● 2. LIGA BFZ, starší žiaci – 11. kolo: OFK Dunajská Lužná - FKP Dúbravka 1:10. 12. kolo: SDM Domino - FKP Dúbravka 3:1. Konečné poradie po jesennej časti: 1.FC Petržalka akadémia 39,... 3.FKP Dúbravka 26, 14.Slovan Ivanka pri Dunaji 3. 
● 2. LIGA BFZ, mladší žiaci – 11. kolo: OFK Dunajská Lužná - FKP Dúbravka 0:4. 12. kolo: SDM Domino - FKP Dúbravka 2:0. Konečné poradie po jesennej časti: 1.FK Rača 35,... 3.FKP Dúbravka 29, 14. Dunajská Lužná 0.
● MLADŠÍ ŽIACI BRATISLAVA-MESTO, skupina A – 11 kolo: FK Dúbravka – FK Scorpions 0:7. 12. kolo: FK Dúbravka – voľný žreb. 12. kolo: ŠK Senec - FK Dúbravka 0:5. Konečné poradie po jesennej časti: 1.FC Scorpions 36,... 6.FK Dúbravka 17, 11.TJ Čunovo 1.

□ HOKEJ
● EXTRALIGA JUNIOROV (U20) – 15. kolo: ŠHK HOBA – HKM Zvolen 1:4. 16. kolo: ŠHK HOBA – HC ´05 Banská Bystrica 0:5. 17. kolo: MHC Martin - ŠHK HOBA 7:1. 18. kolo: MHK 32 Liptovský Mikuláš - ŠHK HOBA 4:3. 19. kolo: ŠHK HOBA – HC Slovan Bratislava (stretnutie odložili na 19. decembra). 20. kolo: ŠHK HOBA – HK Skalica (stretnutie odložili na 20. decembra). 21. kolo: ŠHK HOBA – HK ŠKP Poprad 3:6. 22. kolo: ŠHK HOBA – HC Spišská Nová Ves 5:3. 23. kolo: ŠHK HOBA – Michalovce 4:7. 24. kolo: ŠHK HOBA – SR ´18 4:9. Priebežné poradie: 1.HC Slovan Bratislava 60, 2. SR ´18 54, 3.Banská Bystrica 50,... 16.ŠHK HOBA 11, 18.HK Havrani Piešťany 2.
● 1. LIGA DORASTU (U18) – 15.  a 16. kolo: HK Levice - ŠHK HOBA 3:2 a 2:3. 17. a 18. kolo: HK Havrani Piešťany - ŠHK HOBA 0:2 a 4:2. 19. a 20. kolo: ŠHK HOBA – voľný žreb. 21. kolo: Bardejov - ŠHK HOBA 1:6. 22. kolo: ŠHK HOBA – voľný žreb. 23. kolo: Michalovce - ŠHK HOBA 7:1. 24. kolo: Trebišov - ŠHK HOBA 3:2. Priebežné poradie: 1.HK Havrani Piešťany 52,... 6.ŠHK HOBA 36, 13.Bardejov 4. 
● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (9 ŠHT, U15) ZsZĽH – 10. kolo: ŠHK HOBA – HC Slovan Bratislava 3:4. Konečné poradie po základnej časti:1.HC Slovan Bratislava 19,... 6.ŠHK HOBA 1. Nadstavbová skupina o 7. – 12. miesto, 1. kolo: HK Ružinov - ŠHK HOBA 7:2. 2. kolo: HK HOBA - HK Iskra Partizánske 0:2. 3. kolo: HK Trnava – ŠHK HOBA 4:3. 4. kolo: HK HOBA - HK Havrani Piešťany 2:2. Priebežné poradie: 1.HK Iskra Partizánske 7,... 6.ŠHK HOBA 1.
● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (8. ŠHT, U14) ZsZĽH – 10. kolo: ŠHK HOBA – HC Slovan Bratislava 0:4. Konečné poradie po základnej časti:1.HC Slovan Bratislava 19, 2.ŠHK HOBA 12,... 6.HK Trnava 3. Nadstavbová skupina o 7. – 12. miesto, 1. kolo: HK Ružinov - ŠHK HOBA 3:6. 2. kolo: HK HOBA - HK Iskra Partizánske 7:2. 3. kolo: HK Trnava – ŠHK HOBA 1:7. 4. kolo: HK HOBA - HK Havrani Piešťany 9:0. Priebežné poradie: 1.ŠHK HOBA 8,... 6.HK Levice 0. 
● 1. LIGA, MLADŠÍ ŽIACI (7. ŠHT, U13) ZsZĽH – 9. kolo: ŠHK HOBA – HK Trnava 7:5. 10. kolo: HC Slovan Bratislava -  ŠHK HOBA 4:3. Konečné poradie po základnej časti: 1.HC Slovan Bratislava 15, 2.ŠHK HOBA 14,... 6.HK Ružinov 2. Nadstavbová skupina o 7. – 12. miesto, 1. kolo: ŠHK HOBA – HK Ružinov 19:3. 2. kolo: HK Iskra Partizánske - ŠHK HOBA 6:5. 3. kolo: ŠHK HOBA – HK Trnava 12:1. 4. kolo: HK Havrani Piešťany - ŠHK HOBA 3:1. Priebežné poradie: 1.HK Havrani Piešťany 8, 2.ŠHK HOBA 4,... 6.HK Ružinov 2.
● 1. LIGA, MLADŠÍ ŽIACI (6. ŠHT, U12) ZsZĽH – 9. kolo: ŠHK HOBA – HK Trnava 9:3. 10. kolo: HC Slovan Bratislava -  ŠHK HOBA 3:2. Nadstavbová skupina o 7. – 12. miesto, 1. kolo: ŠHK HOBA – HK Ružinov 7:6. 2. kolo: HK Iskra Partizánske - ŠHK HOBA. 3. kolo: ŠHK HOBA – HK Trnava 10:2. 4. kolo: HK Havrani Piešťany - ŠHK HOBA 2:7.
□ VOLEJBAL
● 2. LIGA ŽIEN, skupina Bratislava - 3. kolo: ZK IMA VK Bratislava – ŠŠK Bilíkova 3:0.  4. kolo: ŠŠK Bilíkova – ŠVK Pezinok 1:3. 5. kolo: ŠK Slovenské elektrárne Bratislava - ŠŠK Bilíkova 0:3.   
● 1. LIGA JUNIORIEK, skupina západ – 1. kolo: ŠŠK Bilíkova – Slávia UK Dráčik 3:2 a 3:2. 2. kolo: VK Nové Mesto nad Váhom – ŠŠK Bilíkova 0:3 a 0:3. 3. kolo: ŠŠK Bilíkova – VK Púchov 3:0 a 3:0. 4. kolo: Palas VK Levice - ŠŠK Bilíkova 0:3 a 3:2. Priebežné poradie: 1.ŠŠK Bilíkova 20,... 10.Považská Bystrica 3.
● M- SR MO KADETIEK, oblasť Bratislava, 2. kolo: ZK IMA VK Bratislava - ŠŠK Bilíkova A 0:3, ŠŠK Bilíkova B – ŠVK Pezinok 1:3. 3. kolo: ŠŠK Bilíkova A – VK Slávia UK Dráčik A 3:0, VK Slávia UK Dráčik C - ŠŠK Bilíkova B 0:3. 4. kolo: VKP Bratislava D - ŠŠK Bilíkova B 0:3, VK Slávia UK Dráčik B - ŠŠK Bilíkova A 0:3. 6. kolo: ŠŠK Bilíkova A – VKP Bratislava  D 3:0, ŠŠK Bilíkova B – VK Tajovského Senec 3:0. 
● M-SR STARŠÍCH ŽIAČOK, oblasť Bratislava, 2. kolo: ŠŠK Bilíkova A – ZK IMA Bratislava 3:0, 3:0,  ŠŠK Bilíkova C – ŠŠK VIVUS Bratislava 3:0. 3:0, VK Slávia UK Dráčik B - ŠŠK Bilíkova B 0:3, 1:3. 3. kolo: ŠŠK Bilíkova B - VK Studienka 0:3, 0:3, VK Slávia UK Dráčik C - ŠŠK Bilíkova A 0:3, 0:3, ŠVK Pezinok A - ŠŠK Bilíkova C 3:0, 3:0. 4. kolo: ŠŠK Bilíkova B – Slávia UK Dráčik A 0:3, 0:3, ŠŠK Bilíkova A – ŠVK Pezinok B 3:0, 3:0, ŠVK Pezinok A - ŠŠK Bilíkova C 3:0, 3:0. 5. kolo: ŠŠK Bilíkova C – Slávia UK Dráčik B 0:3, ŠŠK Bilíkova B - ŠŠK Bilíkova A 0:3.
● M-SR STARŠÍCH ŽIAKOV, oblasť Bratislava, 1. kolo: ŠVK Bílikova – VKP Bratislava B 3:0, VKP Bratislava A - ŠVK Bílikova 0:3.
(jop)                  
HOBA triumfovala v Partizánskom 
V Partizánskom sa uskutočnil kvalitné obsadený zväzový turnaj žiakov štvrtých ročníkov (U10) v minihokeji ISKRA CUP 2015. Šesť družstiev rozdelili organizátori do dvoch skupín. V prvej boli  Iskra Partizánske A, HK Dukla Trenčín a MHKM Skalica, v druhej Iskra Partizánske B, MHMK Nitra a ŠHK HOBA.     
Na prvý zápas nastúpili chlapci z Dúbravky proti Nitre a po kvalitnom výkone vyhrali 9:5. V druhom zápase im bolo súperom druhé družstvo Partizánskeho. Túžba zahrať si finále bola veľká a stretnutie vyhrali 14:4. Vo finále narazila HOBA opäť na Partizánske, tentoraz na prvé družstvo. V napínavom a vo vyrovnanom zápase nádeje z Dúbravky zabrali aj za nepriaznivého stavu a nakoniec tento zápas, ako aj celý turnaj vyhrali.                                           
„Prvenstvo na turnaji nás v klube veľmi potešilo, lebo sa zrodilo vo veľmi kvalitnej konkurencii. Ďakujem hráčom a ich trénerom za príkladnú reprezentáciu klubu. Veríme, že dosiahnutý úspech bude pre chlapcov veľkou motiváciou do opätovnej tvrdej hokejovej práce. Naše poďakovanie patrí aj organizátorom turnaja a neposlednom rade rodičom našich hráčov, ktorí v hojnom počte navštívili Partizánske a vytvorili pre svoje deti fantastickú kulisu,“ povedal na margo turnaja športový riaditeľ ŠHK HOBA Branislav Semančík.             
 (pet)
Bronz z Hamuliakova                                                   
Tretiaci (U9) ŠHK HOBA sa zúčastnili v Hamuliakove prvého historického turnaja, ktorého sa okrem domácich zúčastnili aj Piešťany a Trenčín. Bližšie o turnaji hovorí športový riaditeľ ŠHK HOBA Branislav Semančík:     
                                                                                                 
„Prvý zápas sme odohrali proti domácemu Hamikovu. Bol to zaujímavý a napínavý zápas. Viac šťastia mali domáci a vyhrali 6:4. V druhom zápase sme sa predstavili proti Dukle Trenčín. Urastení Trenčania predvádzali pekný hokej, hlavne ich prvá päťka, ktorá nám strelila šesť gólov, no naši mladí hráči bojovali až do konca. Konečný výsledok 5:13 nie je vôbec hanbou. V treťom zápase z našich chlapcov sršala energia a veľká chuť po víťazstve.  Piešťanom sme nedali šancu, vyhrali sme 19:2 a skončili na peknom treťom mieste.“       
 (pet)
Festival dievčenského futbalu
Začiatkom novembra sa v bratislavskej hale PKO uskutočnil prvý ročník turnaj pod názvom Festival dievčenského futbalu. Organizátorom turnaja bol SFZ a cieľom tohto projektu bola propagácia dievčenského futbalu. Festival bol určený pre dievčatá piateho ročníka základnej školy (U11). 
Oganizátorkou turnaja bola aj bola Martina Horváthová, manažérka FK Dúbravka. O turnaji nám povedala: 
„Podujatie bolo rozdelené na dve časti. V prvej boli rôzne súťaže, hry a cvičenia hlavne s loptou, lebo väčšina dievčat ešte futbal nikdy nehrala. Futbalový turnaj sa hral na hádzanárskom ihrisku. Bolo oslovených asi dvadsať škôl, ale z rôznych dôvodov sa turnaja zúčastnili štyri a ďalším účastníkom bol výber dievčat z viacerých škôl.“   
Z našej Dúbravky sa podujatia zúčastnila ZŠ Pri kríži vedená Jurajom Pružincom. Prvý ročník turnaja Festivalu dievčenského futbalu vyhrala ZŠ Gessayova (Petržalka) pred Výberom, ZŠ Pavla Horova (Devínska Nová Ves), ZŠ Pri kríži (Dúbravka) a ZŠ Budatinska (Petržalka). Každé družstvo dostalo pohár a futbalovú loptu.                                                                                  „Pre organizátom neboli dôležité ani tak výsledky, ako fakt, že dievčatám sa podujatie páčilo. Verím, že festival splnil svoj cieľ a budeme pokračovať v jeho realizácii aj v budúcom rokoch ešte s väčšou účasťou. Som rada, že turnaj prebehol bez vážnejších zranení,“ konštatovala Martina Horváthová.    
(jop)