So spravodajcom neskončil v Dúbravke len názov novín
Dúbravské noviny, Dúbravský spravodajca a opäť Dúbravské noviny, jeden Dúbravčan, aby v tom mal chaos. Prečo sa mestská časť vrátila k Dúbravským novinám a prečo chcú byť iné ako posledné noviny miestneho úradu?
 Dúbravské noviny začali vychádzať v roku 1992 ako mesačník, mestská časť ich vydávala šestnásť rokov, zmena prišla v roku 2006 so starostom Dúbravky Jánom Sandtnerom. Noviny premenoval na Dúbravského spravodajcu.
Keďže tieto noviny neskončili príliš slávne a bývalí miestni poslanci  pre vysoké náklady a neobjektívnosť zrušili ich financo-vanie, a aj preto, že nové vedenie Dúbravky si ctí tradície, vraciame sa späť k Dúbravským novinám. Nevraciame sa však len k názvu, ale aj k novinám pre všetkých obyvateľov, k novinám objektívnym a bez cenzúry zo strany nového starostu či poslancov.
Cenzúra a nekritika
Ako a prečo vlastne skončil Dúbravský spravodajca? Opýtali sme sa predsedu koaličného klubu poslancov v Dúbravke Juraja Káčera.
„Poslanci, ale ani občania nemali možnosť v novinách vyjadriť svoje kritické pripomienky k práci úradu, ale najmä starostu. Žiaden kritický hlas k prideľovaniu bytov, nehospodárnosti pri výstavbe Dúbravského múzea, návrhu o zrušení základnej školy na Nejedlého či k návrhu na prenájom domu kultúry východoeurópskemu združeniu  za jedno euro. Ani jeden kritický hlas neprešiel cenzúrou, či ju vykonával bývalý pán šéfredaktor alebo bývalý starosta Sandtner, je už dnes nepodstatné.“
Na vydávanie Dúbravského spravodajcu mala pritom dozerať mediálna komisia. Káčer, ktorý bol v minulom volebnom období predsedom, však hovorí, že šéfredaktor miestnych novín ju odmietol zvolávať. „Odmietol to aj vtedajší prednosta a aj vtedajší starosta. Návrh na pozastavenie financovania  mal skôr prinútiť starostu k diskusii, aby sa noviny stali naozaj novinami všetkých Dúbravčanov a aby boli Dúbravčania naozaj informovaní o tom, čo sa v Dúbravke deje.“
Financovanie ešte preveria
Za pozastavenie vydávania novín hlasovala vo februári minulého roku väčšina poslancov. „Noviny boli predražené a výnosy z reklamy každoročne klesali. Nebol dôvod ich ďalej financovať, nakoľko sa tvárili ako subjektívny názor pána starostu, respektíve šéfredaktora,“ dodal Káčer.
Dúbravský spravodajca sa napriek pozastaveniu financovania objavil ešte pred novembrovými komunálnymi voľbami.  Vyšli dve čísla pod vedením nového šéfredaktora. „Podľa vykázaných dokladov noviny sponzorsky financovali dvaja dúbravskí dôchodcovia, čomu, predpokladám, ani oni sami neveria,“ upresnil poslanec.
Káčer chce financovanie týchto dvoch čísel ešte preveriť. Dodáva, že pred voľbami nechal bývalý starosta vytlačiť knihu o Dúbravke bez prerokovania s poslancami s odkazom, že kniha vyšla zo sponzorských darov. Knihu rozdával ako svoj dar Dúbravke. Nakoniec sa v decembri objavila faktúra vo výške skoro 900 eur, ktoré nikto neschválil.
Chceme, aby podobné zvyky skončili spolu so „spravodajcom“. Noví poslanci nám dali signál ísť ďalej, odsúhlasili vydávanie novín, opäť začala fungovať mediálna rada, nové noviny sa podarilo vytlačiť za výrazne nižšie ceny a na papier sa vrátila pluralita. Dúbravské noviny by tak mali byť opäť novinami nás, Dúbravčanov.
Lucia Marcinátová
Šéfredaktorka

Trápil nás sneh, električky, objavili sa tu snehuliaci aj premiér  
Novinky v Dúbravke? Zmeny na úrade, v doprave aj v novinách
Viac než sedemdesiat percent Dúbravčanov, ktorí prišli 15. novembra voliť, dali hlas zmene. S výrazným náskokom sa tak vedenia Dúbravky ujal Martin Zaťovič, nový starosta. Do úradu však nastúpil až mesiac po voľbách. Bývalý starosta Ján Sandtner mu ho totiž odovzdal až posledný možný deň, čiže 15. decembra. 
Čo sa odvtedy v Dúbravke udialo a aktuálne deje? Čo je nové, okrem toho, že na lúke pri našom kostole hlásili zvýšený počet snehuliakov, že stromy pri dome kultúry zasypali srdiečka a že električková trať po aj po modernizácii problémov viac než dosť?
V nosnej téme prvých tohtoročných novín sa to dozviete, noviny sú tu totiž pre vás, Dúbravčanov.

Nový aj noví
Okrem nového starostu sme si zvolili aj nových miestnych a aj mestských poslancov. Našich miestnych poslancov vám budeme postupne predstavovať v rubrike novín, začíname už dnes. Mestských mám len troch zo 45, ktorí zastupujú Bratislavu. V Dúbravke sme zvolili Zdenku Zaťovičovú (EDS), Juraja Káčera (pravicová koalícia) a Petra Hanulíka (Smer).
S novým starostom prišli aj zmeny na úrade. Novým prednostom je Rastislav Bagar, vedúcich pracovníkov oddelení sľubuje starosta vyberať konkurzom. Zmeniť by sa tak mala aj organizačná štruktúra úradu. Výberové konania už prebiehajú.

Autobus na Kramáre nebude
Jeden zrušili, jeden upravili, priamy na Kramáre však nebude. Tento rok priniesol Dúbravčanom už aj zmeny v mestskej hromadnej doprave. Ďalšie v najbližšom čase vraj dopravca neplánuje.
Dopravný podnik zrušil začiatkom januára autobus 120 z Devínskej k lamačskému Tescu, vykryl to podľa hovorkyne dopravného podniku Adriany Volfovej zhustením intervalu na linke 20. „Autobus 120 dopravca zrušil na základe objednávky mesta a v súvislosti so zmenou dopravy do Borov,“ vysvetlila Volfová. „Zlúčenie liniek 20 a 120 zároveň vyplynulo nielen z prieskumov, ale aj z podnetov cestujúcich. Kapacitné požiadavky liniek 20 a 120  poklesli, nakoľko obyvatelia začali preferovať nové nákupné centrá, ktoré vznikli v Dúbravke.“
Zanikla aj kyvadlová doprava k OC Bory, ktorú prevádzkovalo pre ľudí zadarmo obchodné centrum. Z Dúbravky zo Žatevnej teraz jazdí autobus 123 k Borom a končí v Lamači.
Devínska a Dúbravka nemá a ani nebude mať priamy spoj k nemocnici Kramáre. Z autobusov musia ľudia prestupovať na trolejbus 211 a 212, vďaka predĺženiu trolejbusovej trate sa však už dá prestupovať rovno na Patrónke.
„Dopravný podnik môže poskytnúť len toľko výkonov, koľko si objedná mesto,“ hovorí Volfová. „Obslužnosť medzi Dúbravkou a Kramármi je dostatočne zabezpečená.“ Trolejbusové linky 211 a 212 majú podľa Volfovej dostatočnú kapacitu a interval.“
Mesto aj dopravný podnik argumentujú pri trolejbusoch aj ekologickosťou tejto dopravy.

Viac miest v škôlkach!
Koncom januára mala materská škola na Cabanovej nezvyčajnú návštevu. Medzi deti prišiel premiér Róbert Fico spolu s ministrom školstva, vedy, výskumu a športu Jurajom Draxlerom. Rozhodli sa, že takto medzi deťmi oznámia novinárom a verejnosti výzvu na predloženie žiadostí o poskytnutie dotácie na rozšírenie kapacít materských škôl formou prístavby, výstavby a rekonštrukcie priestorov. 
Ide o takzvané deviate opatrenie vlády zo sociálneho balíčka, čiže viac miest v materských školách. Vláda vyčlenila 9,5 milióna eur na škôlky zriadené obcami a mestami, ďalšieho pol milióna eur na špeciálne štátne materské školy. O dotáciu bude žiadať aj Dúbravka. Mestská časť chce obnoviť budovu bývalej škôlky na Fedákovej  alebo na ulici Kpt. Rašu. Minister a predseda vlády si škôlku v Dúbravke vybrali aj preto, lebo učiteľka z Cabanovej Janette Ivanová bola členkou petičného výboru za nový štátny vzdelávací  program pre materské školy, ktorý má byť jednoduchší a zrozumiteľnejší.

Sneh, sneh a sneh
Posledný januárový piatok si tento rok zapamätajú najmä cestári a vodiči. V Bratislave napadlo za krátky čas rekordne veľa snehu, niekde až 34 centimetrov. Veľké vločky si človek nemohol nevšimnúť. Meteorológovia ich vysvetľovali vlhkým vzduchom,  pričom takýto jav je bežný napríklad v zime v Japonsku, kde sa prejavuje zimný monzún.
Sneh potrápil aj Dúbravku, zimná údržba odhalila viacero problémov a aj úseky a parkoviská, ktoré sú v zime bez pána, čiže nie sú na zimnú údržbu zazmluvnené. Do budúceho roku treba tak napríklad doriešiť šikmé parkovisko a zjazd neďaleko reštaurácie Orim.

Električky jazdili načierno
Na trať ich pustili už 18. novembra, no dodnes nie je električková trať v Dúbravke skolaudovaná. Skúšobnú prevádzku, ktorá mala pôvodne trvať do konca januára, predĺžil špeciálny stavebný úrad Bratislavského samosprávneho 
kraja až do konca marca. Na električkovej trati sú totiž po modernizácii viaceré nedorobky a chyby. 
Starosta Dúbravky Martin Zaťovič najskôr spisoval chyby, riešil ich s dnes už bývalým dopravným inžinierom Tiborom Schlosserom, neskôr inicioval stretnutie s novou dopravnou inžinierkou mesta Tatianou Kratochvílovou. Prešli spolu časť trate, na základe pripomienok mesto osadilo výstrahy na nových priechodoch o tom, že električka má prednosť.  
Dúbravčanov trápi aj nastavenie semaforov, mesto tvrdí, že ich testuje a ešte mesiac asi aj bude.  Peter Bánovec z útvaru dopravnej inžinierky mesta, sľúbil, že mesto vyrieši odbočenie áut na Alexyho. Hlasné škrípanie na obrátisku sa má vraj stíšiť až po zime, keďže posypy vraj znižujú mazanie električkových kolies. Ďalšie pripomienky Dúbravka spísala a zaslala mestu, do budúcnosti treba riešiť napríklad aj bariéry pri podchode OC Saratov.

Novinky – noviny a debaty
Novinkou v Dúbravke sú nakoniec aj samotné tieto noviny. Prečo sa opäť volajú Dúbravské a prečo budú iné, sa dozvedáte v samostatnom článku. Každé číslo novín bude mať však jednu nosnú tému, čiže tému spracovanú podrobnejšie. Niečo, čo ľudí trápi, hovoria o tom, chodia okolo, no v podstate nikto presne nevie, prečo je to problém a aké má riešenie. Či už je to stará pošta, rozšírenie Harmincovej, ihriská alebo dom kultúry. Dnes na úvod sú to tieto novinky - Čo sa v Dúbravke udialo a deje. Ak by ste  mali tip, čo by sme mali spracovať, napíšte nám na tlacove @dubravka.sk alebo na miestny úrad do redakcie na Žatevnú 2.
V novinách sa budú opakovať nové pravidelné rubriky, časť novín bude o histórii našej mestskej časti, fotkách a zámerne sme ju dali do stredu, aby ste si túto dvojstranu mohli vybrať, odložiť a vytvoriť si tak akési dejiny Dúbravkou či zbierku fotopohľadov, prípadne aby ich školy mohli používať ako pomôcku pri výučbe miestnych dejín..
Novinkou v Dúbravke by mala byť aj otvorenosť, otvorenosť úradu, komunikácie. Aj preto už mestská časť začala s verejnými debatami.  Starosta zvolal vo februári prvé verejné prerokovanie výstavby, ktorá trápi obyvateľom mestskej časti.  Ide o projekt bytového domu Brižite od firmy SBD Kredit na Tranovského ulici. Podrobnejšie o výstavbe píšeme v samostatnom článku na str. 4. 
Lucia Marcinátová

Mužské zastupiteľstvo
Je ich 25 a 25 mužov, Dúbravka je jediná mestská časť Bratislavy, kde nie je v zastupiteľstve ani jedna žena. Väčšina poslancov, ktorým dali Dúbravčania dôveru, je zo širokej pravicovej koalície, ktorá podporovala aj starostu Dúbravky Martina Zaťoviča, len jeden poslanec je nezávislý a jeden zo strany Smer.
Novým vicestarostom Dúbravky je Ľuboš Krajčír (NOVA - na fotografii vpravo).  Výber zástupcu je v kompetencii starostu, Martin Zaťovič však hovorí, že rozhodnutie nechal na miestnych poslancov. Krajčíra teda vybrala koalícia poslancov stredopravých strán. 
Krajčír má len 28 rokov, no v komunálnej politike je už piaty rok. „Za poslanca som kandidoval, lebo si myslím, že mladí ľudia by sa mali venovať viac veciam verejným a nie len kritizovať súčasný stav, ale aktívne sa ho snažiť napraviť,“ hovorí.  „Mojou prioritou je v prvom rade vylepšiť situáciu v dome kultúry, aby bol dôsledne využívaný na kultúrne účely a s tým priamo súvisí rekonštrukcia budovy, ktorá bola doposiaľ zanedbaná.“
Okrem rekonštrukcie domu kultúry, na ktorú chce Krajčír spolu s poslancami nájsť peniaze, plánuje aj obnovu športovísk. „Mám záujem vylepšovať aj bezpečnostnú situáciu Dúbravky, preventívnymi akciami v spolupráci s mestskou políciou v okolí detských ihrísk, škôl či materských škôlok.“           
(lum)

Nová cesta je cestou k ďalšej výstavbe
Dúbravka zdedila spornú výstavbu bytového domu Brižite na zelenej ploche medzi ulicou Tranovského a Martina Granca.
Nenápadný materiál
Zdanlivo nenápadný materiál na rokovanie poslancov mesta - prenájom pozemkov od Bratislavy s cieľom predĺžiť cestu Homolova k bytovému domu Brižite a objektu prechodného bývania pre firmu SBD Kredit. Za prenájmom pozemkov na dobu neurčitú sa však skrýva oveľa viac. 
Koniec sánkovania a prechádzok na jednom z posledných zelených kopčekov Dúbravke, prejazd veľkých a ťažkých áut po úzkej ceste v tesnej blízkosti panelákov a najmä otvorenie zelenej časti Dúbravky ďalšej výstavbe. Plány stavať tu totiž bytovým domom zvaným Brižite nekončia, naopak novou prístupovou cestou sa len začínajú.
Materiál z rokovania mestského zastupiteľstva stihol začiatkom februára stiahnuť nový starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Rokovanie o pozemkoch sa teda posunulo, no nezrušilo.

Prvé prerokovanie
Odpovede na otázky a obavy Dúbravčanov malo dať prvé verejné prerokovanie výstavby firmy SBD Kredit, ktoré na 12. februára zvolal starosta Dúbravky. Chcel dať ľuďom odpovede na otázky v súvislosti s výstavbou a predstaviť projekt, ktorý zdedil po bývalom starostovi Jánovi Sandtnerovi.  Ten totiž stihol ešte tri dni pred vlaňajšími komunálnymi voľbami podpísať pre projekt firmy SBD Kredit výrubové povolenie. Nové domy majú stáť medzi ulicou Tranovského a Martina Granca.
Na ťahu je teraz mesto, teda mestskí poslanci. Tí budú rozhodovať, či firme SBD Kredit prenajmú takzvaným osobitým zreteľom pozemky na prístupovú cestu k ich pozemku. Starosta Martin Zaťovič vraví, že hlasovanie na meste sa pokúsi oddialiť dovtedy, kým s investorom a obyvateľmi nenájdu dohodu. „Neviem si predstaviť prejazd strojov Homolovou, celá cesta by sa zničila.“ Chce preto v stretnutí a rokovaní s developerom a zástupcami občanov pokračovať ďalej.
Zo 45 poslancov má Dúbravka troch za mestskú časť. Dúbravskí poslanci na poslednom zastupiteľstve schválili žiadosť mestskej časti na mesto. aby pozemky na prístupovú cestu mestskí poslanci neprenajali.
Konanie prerušené
Firma SBD Kredit plánuje stavať na vlastných pozemkoch, podľa projektu tu má vzniknúť 52 bytov. Pôvodne však investor hovoril o prechodnom bývaní, na takýto projekt získal od mesta aj kladné záväzné stanovisko. 
Stavebný úrad v Dúbravke preto po zmene projektu žiadal nové záväzné stanovisko primátora mesta, podľa mesta však nie je potrebné. Erika Horváthová z nášho stavebného úradu vysvetľuje, že mesto argumentuje tým, že sa nemenila podlažnosť, pôdorys a ani tvar objektu, zmenilo sa len vnútorné členenie.
Firma zatiaľ nemá na výstavbu bytov vydané stavebné povolenie ani územné rozhodnutie, konanie je prerušené.

Cesta a statika
Obyvatelia z priľahlej Homolovej ulice sa obávajú poškodenia úzkej cesty, kadiaľ budú premávať ťažké autá so stavebným materiálom, no najmä narušenia statiky ich domov. Upozorňujú, že domy už dnes sadajú, ľudí trápi otváranie dverí či okien. Cez Homolovu, ktorá je čiastočne bez chodníka, majú problém prejsť aj smetiari či autá, ktoré zásobujú tunajšie potraviny. 
Ľudia z Tranovského zas dostanú s novým projektom rovno pod okná výhľad na nové parkovisko pre novostavby. V neposlednom rade zmizne v dôsledku novej cesty zelený svah, kadiaľ má viesť prístupová komunikácia.
Konateľ firmy SBD KREDIT Miroslav Privrel na verejnom prerokovaní obyvateľom prisľúbil, že ak príde k poškodeniu cesty na Homolovej, pomôžu. „Ak sa niečo upraví, pokazí, vieme sa dohodnúť.“ 
Inú prístupovú cestu k pozemkom a svojmu projektu nenavrhol, zo strany Martina Granca stoja v ceste viaceré súkromné pozemky a aj konkurenčný rezidenčný projekt. Napriek problémom s cestou však Privrel verí, že firma územné rozhodnutie dostane.
„Máme všetky vyjadrenia dotknutých orgánov,“ hovorí. „Je to náš súkromný pozemok a máme právo, aby sa realizovali veci. Chceme stavať v zmysle platných zákonov. Nemáme ako stavebník povinnosť chodiť po bytoch a informovať, mali sme tu stavebnú komisiu a boli tam aj poslanci, komisia dala kladné stanovisko.“
Problémom vraj je aj to, že sa v rámci povoľovaní prelínajú dve volebné obdobia.

Ďalších päť domov
Na rokovaní územnej komisie Dúbravky, v ktorej sú poslanci aj odborníci, sa objavil materiál, kde na pozemku za Tranovského nie sú zakreslené len tieto dve novostavby firmy SBD Kredit, ale aj ďalších päť domov. 
O tejto aktivite neviem, povedal na verejnom rokovaní Privrel. Nevedel však vysvetliť, odkiaľ majú investori ďalších piatich domov jeho plány a návrhy. Priznal len, že architekta Duška, ktorý projekt navrhol, pozná. 
Tento zámer zatiaľ stavebný úrad v Dúbravke neeviduje.                                               Lucia Marcinátová

Bratislave hrozí nútená správa
Naši miestni, ale aj tí mestskí. Stretávajú sa, debatujú, no aj hlasujú a rozhodujú o Dúbravke a celom meste. Aby ste neboli prekvapení, o čom, v novej rubrike Dúbravských novín – Politika nie je nuda, sa dočítate o všetkom významnom, čo sa v našej „malej“ komunálnej politike deje.  Nebudeme písať len o tom, čo už je spečatené, ale aj to, čo sa ešte len chystá.

Mestskí 5. februára, dúbravskí 24. februára, komunálni politici mali po tieto dni rovnakí program, niekoľko hodín hlasovali a vášnivo či menej vášnivo diskutovali.
Na meste povedali poslanci Nie ropovodu cez Žitný ostrov. Odmietli jeho trasovanie ponad vzácne zdroje pitnej vody. 
Okrem toho rokovali aj o hlavnej stanici. Megaprojekt a nákupné centrum na stanici plánuje firma Transprojekt. Prestavba celého Predstaničného námestia, ktorá mala byť hotová do konca budúceho roku, stále ešte ani nezačala, mesto preto uvažovalo, že zmluvu s firmou Transprojekt vypovie, zatiaľ sa tak nestalo. Kedy a či vôbec sa hlavná stanica zmení, je tak stále otázne.
Otázny je aj rozpočet hlavného mesta. Primátor Ivo Nesrovnal ho poslancom predložiť nechcel, vraví, že zatiaľ nie je pripravený tak, aby bol vyrovnaný. „Musíme prestať klamať sami seba a Bratislavčanov a posunúť mesto naozaj dopredu, aby sme ho  v roku 2016 nedostali do nútenej správy.“
Celú finančnú situáciu mesta môže výrazne skomplikovať prestavba Starého mosta, ktorú majú platiť eurofondy. Ide o 63 miliónov eur, ktoré by mesto muselo zaplatiť, ak by sa most nestihol do konca tohto roku. Práce však meškajú asi desať týždňov, mesto preto nariadilo pracovať na tri zmeny, čiže nonstop.
Dozerať na stavbu a zlepšiť koordináciu celého projektu by mala nová hlavná dopravná inžinierka Bratislavy Tatiana Kratochvílová, ktorá vymenila doterajšieho Tibora Schlossera. „Už niekoľkokrát sme sa stretli so všetkými zainteresovanými stranami a zistili sme viacero nedostatkov. Koordinácia a vzájomná komunikácia medzi zhotoviteľom, objednávateľom a stavebným dozorom bola na bode nula.“
Dopravná inžinierka sľubuje tiež riešiť parkovanie, cyklotrasy a projekt mestskej železnice. 
Lucia Marcinátová

Dúbravka nebude v provizóriu
Na rozdiel od mesta Dúbravka schválila rozpočet. Miestni poslanci odobrili aj spracovanie územného plánu zóny pre centrum Dúbravky. Odstupné, kontroly, rozpočet, peniaze, televízia a samozrejme výstavba. Také boli nosné témy druhého rokovania miestnych poslancov. Prvýkrát sa dalo sledovať aj online.

Na úvod kontrolórka mestskej časti Ružena Zathurecká poslancov informovala o výsledkoch svojich posledných kontrol. Patrilo k nim aj odstupné a mimoriadne odmeny, s ktorými odišli po novembrových komunálnych voľbách zamestnanci úradu a bývalý starosta Dúbravky Ján Sandtner. Ten úrad opustil s odstupným vo výške 8184 eur a preplatenou dovolenkou v sume 2636, 41 eura. K porušeniu zákona pri vyplácaní odstupného podľa kontrolórky neprišlo.

Odstupné z peňazí pre učiteľky
Poslanec Dušan Mikuláš však upozornil, že o dočerpaní dovolenky mali hlasovať poslanci, čo nerobili.  Navrhol preto, aby kontrolórka preplatenie dovolenky bývalého starostu prešetrila. 
Bývalé vedenie úradu tiež vyplatilo mimoriadne odmeny vybraným odchádzajúcim zamestnancom vo výške 36-tisíc eur, pričom kontrolórka skonštatovala, že mimoriadne odmeny neboli riadne zdôvodnené.
Juraj Káčer, predseda klubu poslancov stredopravých strán pripomenul, že pre odstupné bývalých zamestnancov nedostali koncoročné odmeny učiteľky materských škôl, ktoré pracujú za nízke tabuľkové platy. Starosta Martin Zaťovič prisľúbil, že v rozpočte mestskej časti na tento rok počítajú aj s istou kompenzáciou pre učiteľky.

Viac na šport, menej na médiá
Dúbravskí poslanci schválili návrh vyrovnaného rozpočtu na rok 2015. Mestská časť bude hospodáriť s rozpočtom vo výške 8,743 milióna eur. Najviac peňazí plánuje mestská časť smerovať do základných a materských škôl, prednosta úradu Rastislav Bagar to vysvetlil aj nutnými investíciami do škôl. 
Výrazne viac dá Dúbravka na podporu športu, vlani to bolo 10-tisíc eur, tento rok počíta so sumou 31-tisíc eur. 
Dom kultúry dostal príspevok 225-tisíc eur, požadoval 272-tisíc eur.  Menej dostali aj média mestskej časti, Dúbravská televízia 51 748, vlani mala viac skoro o 22-tisíc, miestne noviny majú v rozpočte 31-tisíc eur, predtým dostával Dúbravský spravodajca viac než 41-tisíc eur. 

Centrum Dúbravky
Okrem rozpočtu schválili poslanci tiež spracovanie územného plánu zóny pre centrum Dúbravky - územie ohraničené ulicami Saratovská, Koprivnická a Pod záhradami. Ide aj o pozemky, kde je plánovaná sporná výstavba polyfunkčného objektu, ktoré zamenilo v minulom volebnom období mesto s mestskou časťou. Proti výstavbe na zelenej lúke pri kostole Ducha Svätého bojujú obyvatelia. 
Zámenou pozemkov sa tak do Dúbravky preniesol problém z centra mesta. Dúbravské pozemky totiž zamenilo mesto s developerom Strabag-Zipp Development, ktorý plánoval stavať v parčíku Belopotockého za rozhlasovou pyramídou. Aj túto výstavbu sprevádzali masívne protesty, preto Staré Mesto iniciovalo na magistráte zámenu pozemkov.
Územný plán zóny síce výstavbu pri dúbravskom kostole nezastaví, pomôže však regulovať prípadné ďalšie zámery v lokalite.
Lucia Marcinátová

Aké priority majú poslanci, čo Dúbravku najviac ťaží...
Aké stromy boli tradičné pre Dúbravku a kto premýšľa vrátiť ich? Koho trápi dom kultúry a plánuje pešiu zónu oproti Saratovu a koho vášňou je futbal? 
Väčšinou noví, známi či menej, spája ich však jedno, zastupovať by mali Dúbravčanov. Kto je poslancom vo vašom volebnom obvode a čo by chcel urobiť? Aby ste vedeli na koho sa obrátiť, postupne vám ich chceme predstavovať. V každom čísle novín vždy jedného poslanca z každého volebného obvodu, spravodlivo podľa abecedy. Položili sme im rovnaké otázky:
● Ste novým poslancom mestskej časti, alebo pôsobíte v komunálnej politike už dlhšie?
● Prečo ste kandidovali do zastupiteľstva?
● Čím sa zaoberáte mimo politiky, čo vás živí a čo baví?
●  Aké sú podľa vás tri najväčšie problémy Dúbravky?
●  Aké miesto v Dúbravke máte rád (vyberte dve) a prečo?
●  Viete stručne zhrnúť, čo by ste chceli v Dúbravke zmeniť, zlepšiť, a ako to chcete urobiť? 

1. volebný obvod: 
Matej Filípek – Nezávislý
Som novým poslancom mestskej časti Dúbravka. Spomedzi viacerých nezávislých kandidátov som prešiel ako jediný.
V  Dúbravke žijem od narodenia, vstupom do radov miestnych poslancov sa mi otvorila možnosť aktívne sa podieľať na riešení chodu mestskej časti a obyvateľov. Na ustanovujúcom zasadnutí miestneho zastupiteľstva som bol zvolený za člena niekoľkých odborných komisií, kde budem mať možnosť predkladať viacero návrhov, ktoré budú prínosom pri skvalitnení a zlepšení životného prostredia v  Dúbravke. Cieľom môjho pôsobenia bude tímová spolupráca s ostatnými poslancami pri riešení problémov, obyvateľov.
Od roku 2004 pracujem ako štátny zamestnanec ministerstva vnútra, konkrétne v Hasičskom a záchrannom útvare vo funkcií hasič - záchranár špecialista protiplynovej služby. Mimo svojho povolania sa tiež venujem hasičskej problematike ako veliteľ Dobrovoľného hasičského zboru v Dúbravke. Vo voľnom čase sa venujem väčšinou hasičskému športu, turistike, cyklistike, plávaniu, pobytu v prírode a rekreačnému jazdectvu.
Určite k najväčším problémom, a to nielen našej mestskej časti, patrí parkovanie. Ďalším problémom je celková dopravná situácia a každodenné zápchy. Myslím si tiež,  že je potrebné zlepšiť situáciu ohľadne čistoty a poriadku na verejných priestranstvách, v letných mesiacoch periodicitu kosby zelene. Tento problém je možné riešiť nielen z finančných prostriedkov mestskej časti, ale priamo brigádami obyvateľov. Vhodným riešením je zapojenie trvalo nezamestnaných občanov do aktivačných prác pri zbere odpadkov a údržbe chodníkov a cestných komunikácií.
Už od detstva obľubujem najmä starú časť Dúbravky, jej charakteristický príjemný dedinský nádych. Veľmi rád navštevujem Kostol sv. Kozmu a Damiána a kaplnku Panny Márie Ružencovej, z ktorých odchádzam vždy pozitívne naladený. Ďalším mojím obľúbeným miestom, ideálnym na turistiku a cyklistiku, je rezervácia Devínska Kobyla.
Budem sa usilovať zlepšiť stav životného prostredia, čistoty a poriadku, najmä formou organizovania brigád obyvateľov, zabezpečením výsadby nových stromov, kríkov a kvetov. V rámci obnovy kultúrneho dedičstva sa chcem pokúsiť o výsadbu ovocných stromov, napríklad čerešní, ktoré boli podľa historických prameňov tradičné pre obec Dúbravka. V rámci školského vyučovania by bolo vhodné v zmysle ochrany životného prostredia viesť žiakov nielen k starostlivosti o areál svojej školy, ale vhodným spestrením môže byť spoznávanie a praktické pestovanie niektorých liečivých rastlín. Nesmieme zabudnúť ani na organizovanie športových, kultúrnych a spoločenských podujatí. V závislosti od finančných prostriedkov je potrebné akútne riešiť problematiku opráv ciest a chodníkov. Problém parkovania môže zlepšiť nový parkovací systém založený  na princípe pridelenia rezidentných miest obyvateľom s trvalým pobytom v Dúbravke a vybudovanie záchytných parkovísk pred vjazdom do Bratislavy.

2. volebný obvod –                      
Mgr. Marcel Burkert – SDKÚ
Som novým poslancom. 
Ta, ako niekoho baví práca v záhradke, iného naháňanie zlodejov, mňa už dlhšie baví pokúšať sa riešiť veci verejné. V roku 1999 som ako občan podal v spolupráci s nie-ktorými politikmi svoj prvý legislatívny návrh, týkal sa riešenia rómskej otázky. Ako bloger sa dlhodobejšie venujem aj veciam týkajúcim sa komunálnej politiky. V roku 2010 som spoluzakladal OZ Stop alibizmu – Has, aj čo ťa nepáli. Kandidovanie za poslanca do miestneho zastupiteľstva, myslím, bolo preto logickým krokom. 
Som učiteľom a jedným z turistických vedúcich v Adren klube. Donedávna som sa venoval aj mediácii. Rád behávam, najmä po lesoch Devínskej kobyly, s deťmi si rád zahrám šach, prípadne tenis. 
Až do posledných volieb som za najväčší problém v Dúbravke považoval potlačovanie plurality názorov v miestnych novinách. Nebyť toho, Dúbravka mohla byť v lepšom stave. Mocní by si v takom prípade len sotva dovolili robiť to, čo si dovoľovali. Momentálne sú to podľa mňa tieto problémy: 
● chýbajúca vízia pre Dúbravku na ďalšie desaťročia, vrátane nevyriešenej otázky, čo my, Dúbravčania vlastne chceme. Súčasne totiž chceme len ťažko zlučiteľné veci - chceme, aby sa sídlisko nezahusťovalo, aj keby malo ísť len o vhodné vypĺňanie „dier“ v uličnej zástavbe, ktoré by skrášlilo niektoré ulice, no súčasne, chceme aby sa Dúbravka nerozrastala na úkor Devínskej Kobyly. Rovnako chceme, aby boli zachránené cenné sídliskové zelené plochy, ale vo všeobecnosti nemáme problém mrhať cennými pozemkami, ak tu nechávame, alebo sme nechávali, stavať nové obytné domy nie s podzemnými, ale priľahlými parkoviskami, a to nehovorím o veľkých prízemných obchodných domoch s priľahlými betónovými parkoviskami, ktoré tu v posledných rokoch vznikli. ● veľmi nákladná prevádzka na Dúbravku megalomanského a energeticky nevyhovujúceho domu kultúry. Ak by tu bola vôľa, na jeho mieste, a na časti plochy pred ním, už mohla byť vybudovaná reprezentačná výšková budova, kde by okrem bytov a firemných priestorov bol aj miestny úrad a dom kultúry, ako podmienka pre deve-lopera, ktorý by sa na stavbu podujal a vyhral verejnú súťaž. 
● keďže parkovanie je problémom všetkých mestských častí, v doprave označujem za “naj” problém to, že mnohí ľudia, aj keď môžu, nevyužívajú na cestu do práce mestskú dopravu, ale  autá.  
Obľubujem park na Pekníkovej a zelenú lokalitu naľavo od konečnej električiek smerom do Devínskej. Žiaľ, je tam kompletne naplánovaná výstavba pričom drvivá väčšina pozemkov je v súkromných rukách. 
Chcel by som zmeniť veľa vecí, podobne ako mnohí Dúbravčania. Snáď najviac to, aby vybrané zelené plochy boli vyhlásené za obecné chránené územia, ktoré nikdy nebude možné zastavať, respektíve aby vznikla vízia pre Dúbravku na ďalšie desaťročia, aby procesy fungovali bez ohľadu na to, kto bude v budúcnosti v Dúbravke pri moci. Ako? Spoluprácou s ostatnými poslancami. Jednotlivec má, a to nielen v politike, oveľa menšie šance ako tím.   

3. volebný obvod
Tomáš Husár – SDKÚ
V novembri som sa stal poslancom prvýkrát. Dovtedy som komunálnu politiku len sledoval ako bežný občan. 
Za posledných osem rokov, čo pozorne sledujem situáciu v Dúbravke, som sa jednoducho nemohol ďalej pozerať na nečinnosť a nefunkčnosť niektorých vecí, a preto som sa rozhodol priniesť niečo nové.
Máme rodinnú firmu, ktorá sa venuje účtovníctvu, a okrem toho sa momentálne snažím začať niečo vlastné v oblasti potravinárstva. Rád hrám futbal, hokej a chodím na turistiku. Vo voľnom čase sa tiež venujem dobrovoľníctvu.
Ako problém vnímam stav dopravy a parkovania, veľký problém je aj dom kultúry a čo osobne najviac trápi mňa, je stav verejného priestoru.
Dúbravku mám rád ako celok kvôli tomu, že je celkom pokojná mestská časť, kde je dostatok zelene. 
Najradšej to mám na Devínskej Kobyle, kde som veľmi často.
Bol by som rád, keby sa úrad viac priblížil ľuďom a pri riešení ich problémov lepšie využíval finančné prostriedky nás všetkých. Chcel by som, aby sa do Dúbravky vrátilo viac kultúry a športových podujatí, aby sem ľudia nechodili len "prespávať", ale našli tu aj ďalšie vyžitie. Sami sme niekoľko takýchto akcií organizovali. Konkrétna vec, ktorej by som sa chcel začať venovať ako prvej, je pešia zóna bez áut pri zdravotnom stredisku oproti Saratovu a na Saratovskej a tiež venovať sa možnostiam cyklotrás v Dúbravke.

4. volebný obvod     
Ing. Mário Borza – SDKÚ
V týchto voľbách som kandidoval prvýkrát a vďaka voličom som sa stal poslancom miestneho zastupiteľstva.
Považujem sa za generáciu, ktorá má záujem proaktívne vystupovať v komunálnej politike. Mám svoje očakávania, predstavy a ciele, ktoré ale musia byť aj triezve. 
Som zamestnaný v automobilovom priemysle, kde pôsobím na oddelení logistiky. Vo voľnom čase vyhľadávam najmä šport a samovzdelávanie.
Aktuálne považujem za dominantné problémy predovšetkým obmedzené kapacity v materských školách, parkovaciu politiku, ale najmä bezpečnosť, ktorá trápi viacerých občanov.
Všetky futbalové ihriská sú mojimi obľúbenými miestami v Dúbravke, keďže je to moja vášeň, a zároveň aj ihriská pre deti a mládež a taktiež okolité malokarpatské lesy, kde sme strávili veľa času na prechádzkach so psom.“
Osobne by som sa rád venoval rekultivácii detských ihrísk a športovísk, a keďže som sa stal členom komisie životného prostredia, tak budem tejto agende venovať náležitú pozornosť. Súčasne som aj členom komisie športu. Najpriechodnejšie bude využitie programov v zmysle fondov a dotácií, na ktoré majú aj mestské časti v Bratislave nárok. Súčasťou komisie životného prostredia je aj bezpečnosť, ktorú treba riešiť viac do hĺbky a otvárať túto tému v komisii tak dlho, kým sa nájde riešenie, veď preto sme boli zvolení  – nájsť riešenia a poskytnúť ich občanom.“   
Lucia Marcinátová

Do materskej školy? Bez plienok a cumľa!
Aby úrad nebol „postrach“ a aby sme vám ušetrili čas a možno aj „nohy“. Aj o tom bude naša nová poradná rubrika Dúbravských novín – Servis. Budeme radiť, vysvetľovať, dávať tipy a návody. Ak by ste chceli, potrebovali, aby sme nejakú „úradnícku“ alebo inú servisnú tému spracovali a poradili, napíšte nám.
Prvá téma je viac než aktuálna – materské školy. Vyzdvihovanie žia-dostí o prijatie je v plnom prúde, nezabudnite však, vyplnenú žiadosť treba priniesť osobne do materskej školy 12. alebo 13. marca. 
Či je boj o miesta v materskej škole naozaj bojom, alebo len fámou medzi rodičmi, sme sa opýtali Ľubice Szilasiovej, ktorá je po-verená vedením oddelenia školstva kultúry, športu a MŠ Pri kríži 14.
 
Stovka detí nedostala miesto
„Rodičia majú pravdu, v minulom školskom roku bolo neumiestnených 104 detí,“ hovorí Szilasiová. Dodáva, že hoci je Dúbravka zriaďovateľom desiatich materských škôl a v 40 triedach je dokopy 937 detí, kapacity nestačia.
Minulý rok mestská časť dokonca neprijala viac detí než rok predtým. Vlani to bolo 104, rok predtým 87 a pred tromi rokmi až 160.
„Potrebovali by sme určite minimálne ešte jednu štvortriednu materskú školu pre asi 96 detí,“ hovorí Szilasiová. 

Ako má rodič postupovať pri zápise do materskej školy?
Žiadosť o prijatie sa už dá vyzdvihnúť v materskej škole, na jej webe alebo webe mestskej časti. Rodičia ju vypíšu s vyjadrením a potvrdením o zdravotnom stave dieťaťa od pediatra a 12. alebo 13. marca prinesú do vybranej materskej školy. Žiadosti sa budú zbierať vždy od 15-tej do 17-tej, pričom je nutné priniesť si aj občiansky preukaz na nahliadnutie kvôli pobytu.
„Potvrdenie o zdravotnom stave dieťaťa nie je potvrdením o akútnom zdravotnom stave dieťaťa, ale je potvrdením toho, že dieťa netrpí žiadnou chorobou, ktorej prejavy alebo dôsledky by mohli negatívne vplývať na jeho pobyt v materskej škole, prípadne ohrozovať výchovu a vzdelávanie ostatných detí,“ vysvetľuje Szilasiová. „Ak ide o dieťa so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami, zákonný zástupca predkladá spolu so žiadosťou o prijatie aj vyjadrenie príslušného školského zariadenia výchovného poradenstva a prevencie.“
Szilasiová odporúča vziať pri podávaní žiadostí so sebou aj dieťa, aby sa zoznámilo s prostredím a zároveň, aby s ním mohla komunikovať riaditeľka. Tá má do 30. apríla rozhodnúť o prijatí dieťaťa. Postupovať musí podľa platnej legislatívy, teda podľa zákona o výchove a vzdelávaní.
Do materskej školy vezmú iba dieťa bez plienky a cumlíka. Musí ovládať sebaobslužné činnosti , čiže vedieť ísť na toaletu, obliecť sa, umyť ruky a jesť s lyžicou.

Kedy sa rozhodne?
Presný počet prijatých detí bude mestská časť vedieť približne koncom apríla, na základe zapísaných detí do prvých ročníkov základných škôl a detí s odloženou školskou dochádzkou. Szilasiová očakáva maximálne naplnenie kapacity. Po zápisoch sa vždy stretnú riaditeľky všetkých desiatich dúbravských materských škôl a vytriedia žiadosti podľa mien detí. „Ak je viac žiadostí pre jedno dieťa, necháva sa len jedna. Ak sa dieťa neprijme do najbližšej materskej školy k jeho trvalému bydlisku, riaditeľky sa snažia umiestniť dieťa čo najbližšie k bydlisku dieťaťa,“ dodáva Szilasiová.
Rodičia, ktorých dieťa sa do materskej školy nedostane, by mali počkať do 15. septembra, či nastúpia všetky prijaté deti. 
Prednostne musia materské školy podľa zákona prijímať päťročné deti, deti s odloženým začiatkom plnenia povinnej školskej dochádzky a deti s dodatočne odloženou povinnou školskou dochádzkou.
„Nedostatok miest pre všetky zapísané deti riešime žiadosťou o dotáciu na vytvorenie novej materskej školy,“ dodáva Szilasiová. Mestská časť by chcela z dotácie od štátu obnoviť budovy škôlky na Fedákovej alebo na ulici Kpt. Rašu.                            
 (lum)

Dedičstvo? Výstavba, výstavba, výstavba!
Nový starosta Dúbravky Martin Zaťovič (na fotografii) hovorí o  svojich prvých mesiacoch na úrade a  aj plánoch pre mestskú časť. Priznáva, že ho mrzí, keď musí ľuďom povedať, že sa niečo nedá, že niečo nejde.
Dva mesiace vo funkcii, aké sú vaše pocity, čakali ste, že bude starostovanie takéto? Je to náročné?
„Práca starostu je iná, ako bola práca učiteľa, respektíve zástupcu riaditeľa gymnázia. Je to náročnejšie. Našťastie je okolo mňa kolektív ľudí, ktorí tvoria dobrý tím a  verím, že spolu niečo dosiahneme. Mnohí zamestnanci po ná-stupe nového vedenia nevedeli, čo ich čaká, ale mnohí si zvykli a pristúpili na nový štýl práce, aktívnejšej práce a prichádzajú s novými nápadmi ako zlepšiť život Dúbravčanov. Za dva mesiace som sa stretol zatiaľ väčšinou s po-zitívnymi názormi ľudí na nové vedenie. Takáto podpora mi pomáha v práci. Sťažnosti bolo menej a týkali sa najmä zimnej údržby. Celkovo si však myslím, že sme sa dobre rozbehli a sme na dobrej ceste. Hneď od nástupu riešime možnosť čerpania rôznych fondov, napríklad na rekonštrukciu materskej školy, ale aj problém električkovej trate.“
Hovoríte, že sa rozbehli veci, čo sa najpodstatnejšie v  Dúbravke podľa vás udialo?
„Všetko, čo sa deje je podstatné. Základ však bolo  pripraviť rozpočet a hľadať peniaze na rôzne projekty. V Dúbravke je podpísaných veľa zámerov na ďalšiu výstavbu, preto sa snažím komunikovať s developermi, aby nielen stavali domy, ale aby aj niečo pre Dúbravku urobili a prispeli tak k celkovému lepšiemu životu Dúbravčanov“
Podpísaných veľa zámerov ako dedičstvo po vašom predchodcovi? Kde konkrétne sa má v  Dúbravke ešte stavať?
„Výstavba za dúbravským Tescom Dubrawa, medzi domom kultúry a  Billou, Villa Rustica na ulici Martina Granca. Medzi starou poštou a Lidlom  sa súdia o výstavbu dve firmy, vlastník starej pošty a  vlastník pozemku lúky pri Lidli. Okrem toho tu máme dve problematické výstavby, prvú Pod záhradami vďaka známej zámene pozemkov a druhú na Tarnovského ulici. Obe sú dedičstvom z minulosti. Ďalšia výstavba bude za novým Kauflandom. Čaká nás určite aj výstavba nájomných bytov.“
To všetko asi veľmi zaťaží dopravu, sú plány, ako to riešiť?
„Rokujeme s  firmou, ktorá má stavať za Kauflandom ako rozšíriť Harmincovu ulicu. Hlavné mesto ako vlastník komunikácie na to nemá finančné prostriedky. Rokovania smerujú k dobrému koncu. Naopak horšia správa je, že predĺženie Saratovskej do Bory Mall asi tak skoro nebude. Čakajú ma však rokovania s možnými investormi, ktorí by boli ochotní ísť do projektu predĺženia. Ide však o investíciu vo výške približne 5 až 7 miliónov eur.“
Po výstavbe Pod záhradami sa vraj zaťaží kruhový objazd pri Lidli tak, že budú vznikať veľké zápchy.
„Už v súčasnosti tam vznikajú zápchy a po vý-stavbe sa to len zhorší. Myslím, že to bola chyba bývalého vedenia, že nedali do podmienok pre developera vyriešiť dopravný problém na križovatke pri kostole, respektíve na Alexyho ulici. Problém je aj jednosmerka na ulici Pod záhradami, ktorú chceme riešiť komplexne s ostatnými ulicami v okolí.“
Pomohlo by možno, keby ľudia z  áut prestúpili do MHD. Mali ste nejaké rokovanie, ako zlepšiť hromadnú dopravu v  Dúbravke?
„Určite by pomohlo, keby ľudia prestúpili do MHD. Aj keď viem, že prepravovať sa v aute je pohodlnejšie. V Dúbravke jazdia autobusy aj električky. Občanom však chýbajú priame spoje a prekáža im mnoho prestupov. Zisťovali sme opäť priame spojenie na Kramáre, dopravca však tvrdí, že to nie je možné, nakoľko nemôžu ísť dve súbežné linky autobus a  trolejbus. O problémoch s električkovou traťou vie už takmer každý Bratislavčan. Dopravca však tvrdí, že je po modernizácii rýchlejšia. K rekonštrukcii električkovej trati mám stále kritický názor a nepáči sa mi, ako bola zrekonštruovaná.“
Spomínali ste dedičstvo v  podobe podpísanej výstavby, čo iné ste po vašom predchodcovi zdedili? Napríklad v  Karlovej Vsi odhalili, že mestská časť je pomaly na pokraji nútenej správy.
„Na úrade máme ekonomický audit z NKÚ a čakáme na výsledky. Ostali nám však problémy so zle prevzatými stavebnými prácami v materskej škole, alebo nezrealizovaným prečistením kotla na základnej škole, a preto prepadla aj záruka a kotol sa následne pokazil. Problém máme aj so stavbou bytového domu na Nejedlého, kde sa aj vinou úradu prišlo k problému v garáži... a mohol by som pokračovať. Sú to škody spolu v desaťtisícoch eur. Zaujímavé je, že za väčšinou problémov je okolo  jedného pracovníka.“
Bol to vedúci pracovník?
„Áno, viedol jedno oddelenie a odišiel s  bývalým vedením, samozrejme s veľmi slušným odstupným.“
V  susednej Karlovej Vsi vraj starostka odišla s odstupným a  dala si preplatiť aj dovolenku. V  Dúbravke to bolo ako?
„Odstupné, ktoré bolo vyplatené pánovi starostovi a odchádzajúcim úradníkom bolo spolu s  odmenami viac než 70 tisíc eur. Či boli všetky odstupné v súlade so zákonom, zisťujeme. Z hľadiska morálneho však určite nie, lebo je medzi nimi minimálne jeden človek, ktorého som už spomínal. Pre nás je však zlé aj to, že  táto suma sa čerpá z rozpočtu na rok 2015.“
Ako sa zmenil úrad? Koľkí ľudia odišli a  koľkí prišli? Aká je na úrade atmosféra? 
„Odišlo asi desať ľudí, či už tesne pred mojím príchodom alebo po dohode so mnou, respektíve s prednostom. Na niektoré z uvoľnených referentských miest sme prijali na skúšobnú dobu na základe životopisov a pohovorov nových zamestnancov. Od marca bude nová organizačná štruktúra. Niektoré oddelenia zlúčime, aby sa zlepšila efektivita riadenia úradu. Na vedúcich pracovníkov sú už vypísané výberové konania, ako sme pred voľbami sľúbili. Čo sa týka atmosféry, treba sa opýtať zamestnancov, ktorí tu ostali pracovať. Mojím cieľom je, aby atmosféra bola pracovná, ale na druhej strane aj korektná a príjemná. Na úrade budú len ľudia, ktorí chcú pracovať a za svoju prácu budú v plnej miere zodpovední.“
Dúbravka sa nezmenila len na úrade, ale mala by sa najmä mimo neho. Začali ste s  verejnými debatami, čo ešte plánujete ďalej?
„V ostatných rokoch sa mnohokrát vyskytol problém, ktorý sa riešil ako sa vraví „až po funuse“. Ja chcem aby sa problémom predchádzalo alebo aby sa riešili už pri zárodku. V súčasnosti sa chystá výstavba na Tranovského ulici, ktorá vyvoláva mnoho otáznikov. Rozhodol som sa preto zvolať stretnutie s občanmi a stavebníkom, za účasti pracovníkov úradu, aby si obe strany mohli povedať svoje stanoviská. Na konci diskusie sme sa dohodli na ďalšom stretnutí priamo v teréne. Okrem spomínaných stretnutí s občanmi plánujeme aj pravidelné stretnutia občanov so starostom. Okrem toho pokračujeme v pravidelných poslaneckých dňoch, ktoré sú vždy v pondelok. Aby občania mohli chodiť na zastupiteľstvá, posunuli sme čas ich začiatky na poobedné hodiny.“ 
Spolu s  vami začala Dúbravka ožívať akciami, stavali sa snehuliaci, vešali srdiečka, čo nás čaká ďalej?
„Jednou z mojich snáh vo funkcii starostu je, aby ľudia vyšli von a trávili spolu čas a komunikovali medzi sebou. Na to majú slúžiť rôzne akcie. Najbližšie akcia bude k Veľkej noci. Chceme oživiť aj dúbravský amfiteáter. Budem veľmi rád ak sa nám podarí naplniť rok mnohými akciami, pre všetky vekové kategórie. Od budúceho roku by sme radi vydali aj kalendár kultúrnych a športových podujatí v Dúbravke“
Veľký problém mestskej časti je dom kultúry, čo s  ním?
„Ako som sľúbil spolu s kandidátmi na poslancov, Dom kultúry chceme zachovať pre kultúru, ale je nutné znížiť energetickú náročnosť objektu a zrekonštruovať ho. Prvotnou myšlienkou bolo presťahovať tam miestny úrad. S touto myšlienkou stále počítame, ale rozmýšľame aj nad ďalšími možnosťami, ako a kam premiestniť úrad pod jednu strechu. Určite však chceme priestory viac oživiť, priniesť tam viac krúžkov, nielen prenajímať firmám. V súčasnosti máme podaný projekt financovaný z eurofondov na projektovú dokumentáciu zníženia energetickej náročnosti domu kultúry. Na magistrát sme už poslali žiadosť na zverenie budovy do nášho vlastníctva.“ 
Oproti domu kultúry je ďalší problém – stará pošta. Začali ste už rokovať s  vlastníkmi?
„Áno, mal som rokovanie s vlastníkmi nielen starej pošty, ale aj s vlastníkmi susedného pozemku. Obaja majú povolenie na výstavbu, no nemôžu stavať obaja v  takej podobe, ako navrhli, lebo to nie je technicky možné. Preto môžeme len čakať a veriť, že sa vlastníci dohodnú. Obom stranám som sľúbil aktívnu spoluprácu, či už moju, respektíve úradu. Dúbravčania chcú mať pekné centrum a je preto dôležité, aby z ich očí zmizla budova starej pošty v podobe, akej je dnes.“
Ako je to možné, že sa vydali takéto povolenia?
„Je to zložité, ale skúsim to povedať jednoducho. Treba sa pýtať na magistráte, obaja stavebníci majú záväzné stanoviská mesta, že môžu stavať. Oni sa teraz súdia, kto bude môcť stavať, lebo ak jeden postaví navrhovaný projekt s niekoľkými desiatkami bytov, druhý tam už bude môcť postaviť len niečo menšie, nakoľko ten prvý využije takmer celý koeficient zastavanosti.“
Súkromník má ale povinnosť sa o  objekt pošty starať, aby bol bezpečný.
„Áno, riešime to. Podobne máme problém aj s budovou na Ulici Kpt. Rašu, kde je bývalá materská škola v  katastrofálnom stave. Naše právne oddelenie pripravilo výzvu vlastníkom, aby robili udržiavacie práce a objekt bol bezpečný.“
Kto budovu vlastní?
„Tri pätiny patria ministerstvu vnútra, dve pätiny Červenému krížu.“
Oni to nechávajú takto chátrať?
„Zatiaľ áno, rokujeme s majiteľmi o možnosti zverenia budovy do nášho vlastníctva. Ak sa to podarí, radi by sme budovu zrekonštruovali. S ministerstvom vnútra sme na dobrej ceste, väčší problém je Červený kríž. Verím, že sa to nakoniec podarí a Červený kríž ustúpi zo svojich požiadaviek.“
Do dúbravskej materskej školy prišiel pán premiér, pán minister školstva, mestská časť si podala na ministerstvo žiadosť o  dotáciu na rozšírenie kapacity materských škôl?
„Áno, podali sme žiadosť o dotáciu. Na účely, pre ktoré je dotácia určená, je v súčasnosti vhodná len jedna budova, bývalé jasle, respektíve materská škola na Fedákovej ulici. V budove sídli aj Bytový podnik, s ktorým rokujeme o jeho premiestnení.“
Ako starosta ste mali pri nástupe do úradu ambíciu chodiť jednu hodinu učiť na Gymnázium Bilikova, stíhate to?
„Vo štvrtok učím jednu hodinu, no priznám sa, že za tie dva mesiace, som odučil len tri hodiny, pretože mi viac moje pracovné povinnosti neumožnili. Mzda, ktorú získam, ide automaticky na účet nadácie školy. Keď mám čas, idem však do školy pozrieť, poobede. Predsa len mi škola tak trochu chýba a raz keď skončím v pozícii starostu, určite sa vrátim učiť. Na druhej strane dúfam, že to bude najskôr po ôsmich rokoch a po dobre vykonanej práci pre Dúbravčanov.“
Okrem Dúbravky pôsobíte aj na župe, zároveň ste aj predsedom SDKÚ v  Bratislavskom kraji, pre agentúru TASR ste povedali, že funkcia v  SDKÚ je len dočasná a  chcete sa venovať Dúbravke. Ako to vidíte s  odstupom času? 
„Chcel by som byť predsedom regiónu Bratislava len do najbližšieho snemu, nerád by som kandidoval opäť, chcem sa venovať najmä Dúbravke. Som síce aj podžupanom, no myslím si, že je to výhodné pre Dúbravku, lebo mi to umožňuje dobre komunikovať medzi župou a Dúbravkou. Práca podžupana je najmä poobede a navečer alebo cez víkend, takže sa to dá stíhať. No Dúbravka je a bude na prvom mieste. Ak by som to nestíhal, vzdám sa postu podžupana. Som jeden z dvoch vicežupanov, bez nároku na mzdu.“ 
Riešite teda v  spolupráci so župou nejaký projekt pre Dúbravku?
„Máme rozrobený projekt revitalizácie celého areálu školy Karola Adlera, plánujeme to v  dvoch etapách. Do štyroch alebo piatich rokov by tam malo vzniknúť moderné športové centrum. Okrem spolupráce so župou, plánujeme aj obnovu ďalších športovísk, či detských ihrísk.
Stáva sa vám už, že vás ľudia spoznávajú a  zastavujú na ulici?
„(Smiech). Áno stáva sa to. Ľudia sa pristavia, porozprávajú sa so mnou na rôzne témy. Nie-ktorí kriticky, napríklad k zimnej údržbe, k električkovej trati, niektorí v ďakovnom tóne, napríklad za akcie, ktoré sme doteraz urobili. Všetci však veria, že Dúbravka bude krajšia a lepšia a to je veľká výzva. Zaujímavé je, že mnohým sa zdám vyšší, ako som bol na bilboarde, aj keď tam som mal len foto tváre.“
So zimnou údržbou bol asi problém v  tom, že neboli zazmluvnené všetky cesty a  plochy.
„Áno, málo z obyvateľov vie, že nie všetky cesty a ulice patria Dúbravke. Mnohé sú v správe mesta Bratislava alebo iných majiteľov. Zimnú údržbu na našich cestách a chodníkoch má na starosti firma, ktorá bola vysúťažená minulý rok. V zmluve má ulice, o ktoré sa stará a v akom poradí. Zistili sme, že niektoré ulice tam chýbali. Cesty a chodníky, ktoré nie sú naše, odpratať nemôžeme, lebo nesmieme zasahovať do cu-dzieho majetku. Mohlo by dôjsť k poškodeniu a majiteľ nás môže následne zažalovať za spôsobené škody. Preto chceme, aby magistrát zveril mestským častiam chodníky, trávnaté plochy, aby sme tam mohli my odpratávať sneh a nečakať pokiaľ príde na nás rad z mesta. V lete je problém podobný, nie všetky plochy môžeme čistiť a kosiť. Zverením pozemkov by to bolo jednoduchšie. Samozrejme dôležité je, aby nám mesto dalo aj adekvátnu časť finančných prostriedkov. Ak sa tak nestane, problémy so zimnou a letnou údržbou budú stále. Starostovia mestských častí plánujú o tom rokovať s  primátorom, lebo tento problém trápi viaceré mestské časti. Občania nám počas zimy veľakrát volali kvôli odprataniu snehu. Ak to bolo možné, snažili sme sa im vyhovieť, ale nie vždy to bolo možné, práve pre spomínané poradie ulíc a vlastnícke vzťahy.“
Zima potrápila celú Bratislavu, je jasné koľko stála v  Dúbravke?
„Za január sme minuli okolo 92-tisíc eur, február sa ešte vyhodnocuje.“
Na záver otázka, čo vás na práci starostu najviac baví a  čo naopak nebaví?
„Práca starostu je veľká výzva. Ľudia sú v očakávaní, čo prinesie starosta nové. Za prácu mu po štyroch rokoch vystavia vysvedčenie. Verím, že bude výborné. To je mojím cieľom. K práci patria aj veci, ktoré vás nebavia. Je to napríklad intrigovanie, ohováranie a vysvetľovanie vecí, ktoré boli niekým zmani-pulované. Nebaví ma, ak niekto hľadá možnosť, ako to nejde, namiesto toho, aby hľadal možnosti ako to vyriešiť. To sú veci, ktoré ma nebavia. Naopak veľmi ma baví komunikácia s ľuďmi, hľadanie riešení problémov, ktoré trápi obyvateľov. Samozrejme s dobrým výsledkom. Spolu s aktívnym úradom ma baví vymýšľať, alebo spolupodieľať sa na rôznych akciách. A samozrejme ma celkovo baví práca starostu, aj keď je časovo veľmi náročná. Moja rodina mi je však veľkou oporou a majú pochopenie.“
Lucia Marcinátová

Rozhovorom s  novým starostom spúšťame rubriku pravidelných dúbravských rozhovorov, nepôjde len o  rozhovory s  Dúbravčanmi, ale aj s osobnosťami, ktoré navštívili mestskú časť, alebo s  ňou majú niečo spoločné.

Najstaršie geologické dejiny Dúbravky, ako ju zemské sily formovali
Chotár Dúbravky sa rozprestiera na východných a severovýchodných svahoch Devínskej Kobyly. Smerom na východ postupne klesá do dôležitého dopravného koridoru - Lamačskej brány, kde jeho hranicu vymedzuje diaľnica. Z väčšej časti je toto územie husto zastavané a zdanlivo neposkytuje veľké možnosti skúmania geologických dejín. Je tomu skutočne tak? Alebo sa môže aj Dúbravka pochváliť zaujímavými a jedinečnými miestami, ktoré umožnia spoznať jej prastarú geologickú históriu? Na tieto otázky sa pokúsi odpovedať náš miniseriál poznávania neživej prírody v oblasti Dúbravky.
Čítanie v archívoch Zeme
Na úvod je potrebné vysvetliť, že dejiny Zeme skúma geológia - veda o Zemi. Lebo geológovia vedia čítať v archívoch Zeme, vedia z hornín pod vašimi nohami modernými vedeckými metódami určiť ich zloženie, pôvod, vek, či zaradenie do pestrej a zložitej mozaiky dávnych dejov, čo predchádzali súčasnosti. Tieto informácie postupne vkladajú do geologickej mapy; čím je história Zeme v nimi skúmanej oblasti dlhšia, zložitejšia, tým je geologická mapa farebne pestrejšia, až môže pripomínať doslova mozaiku, či detský kaleidoskop. Každá farebná plocha na geologickej mape má svoj význam: geológovia z nej vedia určiť základný typ horniny, ba aj približný vek. A to je už základ k tomu, aby sme vedeli začať rozprávanie o geologických udalostiach a dejinách, ktoré utvárali blízke okolie nášho domova. 

Výnimočná Bratislava
Mestská časť Bratislava-Dúbravka je súčasťou Bratislavy, hlavného mesta Slovenska, ale aj hlavného mesta geológie na Slovensku. Tu sídlia vedecké inštitúcie, ktoré vychovávajú budúcich geológov (Prírodovedecká fakulta Univerzity Komenského), ale aj zamestnávajú geológov, najmä vedeckého zamerania (Geologický  a Geofyzikálny ústav Slovenskej akadémie vied, Štátny geologický ústav Dionýza Štúra) a aplikovanej sféry (súkromné geologické a geofyzikálne firmy). V Prírodovednom múzeu Slovenského národného múzea na Vajanského nábreží sú sústredené aj najvýznamnejšie nálezy hornín, minerálov a skamenelín nielen z okolia Bratislavy, ale z celého Slovenska. A nielen tam. Čestné a významné miesto patrí nálezom z Devínskej Kobyly aj v Naturhistorische Museum v blízkej Viedni. Na našom území geológia ako veda vznikla v Banskej Štiavnici v 18. storočí, keď tam bola založená jedna z prvých špecializovaných technických vysokých škôl na svete - slávna Banská akadémia. Banská Štiavnica vďaka bohatým ložiskám rúd zlata, striebra, medi, olova a zinku patrila až do konca 19. storočia k najvýznamnejším mestám v Uhorsku, ba v Európe. Vďaka ložiskám v Slovenskom rudohorí sa centrom - najmä banskej geológie stali v 20. storočí aj Košice. 

Geologická križovatka
Bratislava má aj z hľadiska pestrosti a zložitosti geológie výnimočné postavenie. V južnom ukončení Malých Karpát sa na území mesta stýkajú hlavné geologické celky európskeho významu: západná časť mesta geologicky patrí k Viedenskej panve, ktorá zväzuje Východné Alpy so Západnými Karpatmi, stred a juh mesta leží v Malých Karpatoch, ktoré sú súčasťou horstva Západných Karpát a východ prináleží do rozsiahlej Panónskej panvy, ktorá zase zväzuje Západné Karpaty s pohoriami dinaridného (južného) typu.  Pestrosť geologickej stavby sa preto jasne prejavuje aj v masíve Devínskej Kobyly, na svahoch ktorej naši predkovia založili Dúbravku.   

Devínska Kobyla 
Devínska Kobyla ukončuje južný okraj Malých Karpát na území Slovenska. Geologicky, t.j. rovnakými horninami a rovnakým vývojom však Malé Karpaty (a aj Západné Karpaty) pokračujú za Dunajom v Rakúsku ako Hainburské vrchy (starší názov pohoria je Hundsheimské vrchy). Až za obcou Hundsheim, kopcom zvaným Spitzerberg (302 m) sa Západné Karpaty na povrchu definitívne končia a kdesi v hĺbke pod hrubými nánosmi mladších hornín sa stýkajú s prvými výbežkami Východných Álp. Litavské kopce (Leitha Gebirge) už majú geologické znaky Álp, ale aj Karpát. Deliacou líniou medzi Devínskou Kobylou a Hainburskými vrchmi je na juhozápade prielomové riečne údolie Dunaja, ktoré však vzniklo až na konci treťohôr a v štvrtohorách. Podobný smer a vek ako Devínska brána (Rakúšania ju nazývajú Hainburská brána) má Lamačská brána, ktorá na severovýchode oddeľuje masív Devínskej Kobyly od vlastných Malých Karpát. K ich významu sa dostaneme pri opise mladej histórie pohoria. 

Fylity, bridlice, paraluly...
Devínska Kobyla má pestrú geologickú (horninovú) stavbu. K jej najstarším horninám patria premenené (metamorfované) kryštalické bridlice typu jemnozrnných bridličnatých tmavosivých fylitov, zelených bridlíc, tmavozelených amfibolitov a hrubšie zrnitých kremitých a sľudnatých pararúl.  Takéto horniny môžeme nájsť na Dúbravskej Hlavici, kóte Brižite, v záreze podjazdu pri Technickom skle smerom na Devínsku Novú Ves. Pararuly sa zase vyskytujú južne od starej Dúbravky, smerom na Švábsky vrch. Horniny majú vek okolo 400 miliónov rokov, vznikli v starších prvohorách, v devóne. O niečo mladšie (okolo 350 miliónov rokov, geologické obdobie zvané karbón) sú plošne najrozšírenejšie horniny na Devínskej Kobyle - žuly (presnejšie muskoviticko - biotitické granity a granodiority). Žuly pozná snáď každý, veď tvoria jadrá väčšiny pohorí na Slovensku, vrátane tých najvyšších  - Vysokých a Nízkych Tatier. Žula je vyvretá (magmatická) hornina a vznikala tavením zemskej kôry vo veľkej hĺbke - 10 až 20 km pod povrchom. Pri chladnutí sa čiastočne zmršťovala a do vzniknutých trhlín sa niekedy tlačili žily svetlých hrubozrnných pegmatitov. Tie sú odolnejšie voči zvetrávaniu ako samotné žuly, preto ich častejšie nachádzame v suti kamenných úlomkov. 

Dúbravka “cestovala”
Žuly sa v súčasnosti ťažia vo veľkolome na Devínskej ceste, používajú sa aj ako stavebný kameň módnych, či historizujúcich kamenných múrov a drobných stavieb v Bratislave a na opravu historických objektov (mestské hradby, hrad Devín). Pre geológov sú žuly významné aj z hľadiska určenia charakteru horotvorných procesov, ktoré sprevádzali vznik týchto hornín. Preto vieme, že žuly pri mohutnom vrásnení koncom prvohôr v hĺbke zemskej kôry, ktorá sa tavila, prenikali do starších kryštalických bridlíc. Výsledkom vrásnenia - nazývaného varíske (alebo aj hercýnske) bol vznik mohutných pásmových pohorí medzi Laurussiou (dnešná Severná Amerika, Európa, Ázia) a Gondwanou (dnešná Južná Amerika, Afrika, India, Antarktída a Austrália). Áno, tam kdesi sa pred stovkami miliónov rokov nachádzala aj dnešná Dúbravka. Vysoké pohoria však pomerne rýchlo podliehali erózii, obrusovali sa a znižovali, až sa na konci prvohôr (pred 260 - 250 miliónmi rokov) obnažili aj žulové jadrá a pohoria takmer úplne zmizli. Začiatok druhohôr znamenal aj začiatok morskej záplavy, ukladanie hrubých vrstiev kremitých, neskôr vápnitých hornín, ktoré na Devínskej Kobyle tvoria prírodne najkrajšie zákutia. 
RNDr. Ján Madarás PhD.

Minister v dúbravskej materskej škole
Metodický deň v materskej skole na Švantnerovej ulici, ktorý sa konal v stredu 18. februára za účasti riaditeliek bratislavských materských škôl navštívil aj minister školstva, vedy, výskumu a športu SR Juraj Draxler, ktorý vyrastal v Dúbravke. Deti a po-zvaní si pozreli aplikáciu digitálnej techniky vo výučbe detí v materských školách. Témou dňa bola doprava a deti sa prostredníctvom skypeu spojili s propagátorom tejto metódy profesorom Ivanom Kalašom, vedúcim Katedry základov a vyučovania informatiky na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky UK v Bratislave, ktorý sa v súčasnosti zdržiava v Londýne. Nápaditosť a perfektnú prípravu, výkon detí a učiteliek veľmi pozitívne hodnotil aj minister, ktorý sa podľa vlastných slov nikdy podobnej hodiny nezúčastnil.       
(luna)

Masky tancovali vo vnútri, srdcia na strome
Princezné, piráti, čarodejnice, supermani, hasiči, no aj múmia či elektrická iskra, tí všetci sa stretli prvú februárovú sobotu v Dome kultúry Dúbravka, ktorý tu organizoval Dúbravský detský karneval.  Deti v maskách, no často aj ich rodičia tancovali, súťažili, na tanečnom parkete robili vláčik či most. O zábavu sa staral pán s ryšavými kučerami, červeným nosom a klobúkom, čiže šašo Maroš.
O týždeň neskôr, čiže presne na Valentína na sviatok zaľúbených, zas bolo veselo pred Domom kultúry Dúbravky. Prišli deti, mladí aj starší, aby dali najavo svoju lásku. Mestská časť Bratislava Dúbravka tu organizovala akciu Srdcia pre všetkých.
Ľudia so sebou prinášali vlastnoručne vyrobené srdcia a niektoré boli ozaj originálne, hromadné srdiečko vzniklo napríklad u detí v materskej škole. Počasie prialo vešaniu sŕdc na stromy, no aj zábave a spoločne strávenému času vonku. Na Valentína sme tak vyjadrili nielen lásku k svojim blížnym, ale aj miestu, kde žijeme – k našej Dúbravke.      
(lum)

Zvýšený počet snehuliakov za kostolom
Na lúke za dúbravským kostolom Ducha svätého hlásili zvýšený počet snehuliakov. Tak si všimla akciu mestskej časti aj celoštátna televízia, ktorá v rámci predpovede počasia upozornila, že v Dúbravke je viac snehuliakov než inokedy. Poslednú januárovú sobotu 31. januára tu mestská časť Bratislava Dúbravka totiž zorganizovala súťažné stavanie snehuliakov. Počasie vyšlo ako na objednávku a po piatkovej snehovej nádielke boli dokonalé aj podmienky pre súťažné stavanie snehuliakov.
Na lúke za kostolom postupne vyrastali malí aj veľkí snehuliaci, nosatí, bradatí, no aj netradiční so psom, stoličkou či pomarančmi. Do hromadného stavania snehuliakov sa zapojilo 22 súťažných skupín. Vybrať toho najkrajšieho tak bolo náročné.
Organizátori z miestneho úradu v Dúbravke nakoniec vyhlásili tri prvé miesta. Ocenili snehuliakov „naj“ – najvyššieho, najoriginálnejšieho podľa rozprávkovej postavy a s najväčšou výbavou – snehuliackou stoličkou i tortou.
Vyhrali však všetci, ktorí prišli. Starosta Dúbravky Martin Zaťovič hovorí, že cieľom bolo, dostať deti von, zabaviť sa bez telky či počítačov. 
(lum)     

Už celá jedna generácia má krajšie detstvo
Macko, Klokan, Klnka, klub mexických tancov, tábor Mašh, hokejbalisti, karatisti, šachisti či skauti. To všetko sú kluby, centrá, organizácie, jednoducho združenia či nadšenci, ktorých môžete stretnúť v Dúbravke. Kde a čo robia? 
V novej rubrike Dúbravských novín Poznáte? Spoznáte ich budeme postupne predstavovať. Ako prvých sme navštívili Biele delfíny, čiže skautov. Hovoria, že skauting nie len tak obyčajný voľnočasový krúžok, je to vraj životný štýl.
Biele delfíny
V Dúbravke sa skautuje už roky, pridať sa dá počas celého roka, 11. zbor Biele delfíny má okolo 120 členov. Kedysi podzemie robotníckej ubytovne, starý bazén i sauna, dnes farebná klubovňa pre stovku detí.
DÚBRAVKA. Čím ďalej od električkovej trate a panelákov, tým je svetla menej. Po ceste z kopca neubúda len lámp, ale aj ľudí, tmu a ticho pretína hluk z diaľnice. V podvečernom šere rozoznávame pusté detské ihrisko. Sme v cieli – Agátova 1/A. Adresa, ktorá má v Dúbravke svoj „zvuk“.
Sídli tu bývalá sociálna ubytovňa Fortuna, pod jednou strechou spája odchovancov detských domov, rodiny či matky s deťmi, ktoré nemajú bývanie, postihnutých i zdravých. Spolu s nimi trávia čas v priestoroch ubytovne aj skauti z 11. zboru Biele delfíny, majú tu totiž svoju klubovňu. Sú spokojní, je to tak už viac než desať rokov.
Zbohom sivá
Sivú cestu do klubovne a nehostinné okolie Fortuny okrášlia farebné maľby na stenách hneď za vstupom do budovy. Atmosféru dotvára aj prekvapivo milá vrátnička, ochotne nás naviguje do klubovne skautov.
Po chodbe pobehujú deti, v ubytovni práve prebieha Klub domácich úloh. My však mierime ďalej, do priestorov s mapami, nástenkami, tajomnými odkazmi, stanmi, kotlíkmi, poľnou kuchyňou či dokonca vymodelovaným stromom.
Už dve desaťročia
Po klubovni nás sprevádza Juraj Lizák, skautským menom Kocúr, vedúci celého skautského zboru. „Skauting v Dúbravke funguje už cez dvadsať  rokov a môžeme povedať, že aj vďaka nemu mala jedna celá generácia Dúbravčanov krajšie detstvo obohatené o pobyt v prírode, dobrodružstvo a pevné kamarátstva.“ 
Skauting totiž nie je obyčajný záujmový krúžok, Juraj Lizák vraví, že po niekoľkých rokoch aktívnej činnosti je to životný štýl. „Jedinečnosť skautingu spočíva najmä v jeho jednoduchosti. Naša organizácia je postavená na systéme rovesníckych skupín vytvorených deťmi a mládežou úplne prirodzene. Skautská nadstavba je o zaujímavom programe, v osvojených hodnotách a výbere lídra, ktorý je pozitívnym vzorom. Ak toto všetko spojíme s množstvom spoločných zážitkov a romantikou prírody, tak vznikne skauting.“
120 členov
Dnes má 11. zbor okolo stodvadsať členov, najviac je chlapcov a dievčat 8 až 13-ročných. Juraj Lizák približuje, že zbor  je najmenšou skautskou skupinou, ktorá má právnu subjektivitu a spája viac skautských oddielov. „Skautský zbor má v rámci Slovenska priradené jedinečné identifikačné číslo a väčšinou má aj doplňujúci názov. Náš skautský zbor sa volá 11. zbor Biele Delfíny.“
Najmladší členovia 11-ky majú okolo sedem rokov, najstaršia je 51-ročná bývalá vodkyňa zboru, ktorá sa venuje najmladším, pomáha s vedením a účtovníctvom. 
„Náš skautský zbor celkovo presahuje hranice  Dúbravky. Jeden oddiel máme v Starom Meste na Vazovovej a ďalší v Lamači,“ vysvetľuje Juraj Lizák, Kocúr. Vo všeobecnosti však môžeme povedať, že oddiely v Dúbravke sú z detí z Dúbravky a dopĺňajú ich deti z okolitých mestských častí. Osobne som z Devínskej Novej Vsi.  
Dúbravské lesy
V klubovni obzeráme sklad so stanmi a celtami, zriadený v niekdajšom roky nefungujúcom bazéniku kedysi robotníckej ubytovne, podobne nepoužívanú starú saunu, kuchyňu s veľkými hrncami, chodbu s poľnou kuchyňou, no aj miestnosti na hry či pravidelné stretnutia. 
„Deti sa v našom zbore stretávajú raz týždenne v menších skupinách ako zbor, napríklad po oddieloch alebo družinách. Tieto pravidelné schôdzky prebiehajú najčastejšie v klubovni, alebo jej blízkom okolí. Okrem týchto schôdzok sa stretávame aj cez víkendy a snažíme sa, aby sme minimálne raz do mesiaca išli na výlet do prírody alebo sa zúčastníme krajských skautských športových turnajov a mestských hier,“ približuje Lizák. 
Ak by mal dať tip kam na výlet v dúbravských lesoch, tak by Juraj vybral Biele Skaly, Psie Skaly alebo prechádzku na Kráľovú horu nad Dlhými dielami. „V prípade, že by svoje kroky obrátili smerom k hlavnému hrebeňu Malých Karpát, tak im odporúčame Kačín, Pánovu Lúku, Malý Slavín či Snežienku. V rozumnej dostupnosti od Bratislavy odporúčame výlety do okolia vrchov Vysoká a Vápenná.“
Na mapách, ktoré visia po klubovni, však Lizák ukazuje zapichnuté špendlíky, čiže značky - miesta, kam sa už so skautmi vypravili. Prezeráme mapu Slovenska, Európy aj táborísk.
Dúbravskí skauti necestujú len po okolí, Slovensku i svete, ale svet prichádza priamo na Agátovú do klubovne. Kocúr spomína, na početné skupiny taiwanských skautov, ukazuje na staršie sprchy ubytovne, ktoré Taiwanci museli využiť. „Boli u nás na návšteve aj skauti z Nemecka, Švédska, Maďarska a Česka.“
Do skautingu netreba robiť prijímačky, stačí vraj nadšenie a pozitívny vzťah k prírode, nových členov berú počas celého roka, najviac sa však hlási v septembri. Každý  musí prejsť nováčikovskou skúškou, nejde však podľa Lizáka o testovanie či skúšanie, ale skôr rýchlokurz skautských zručností, ktoré majú pomôcť novým pri táborení a skautskom živote. „Po prekonaní nováčikovského obdobia a úspešnom zložení nováčikovskej skúšky dostávajú členovia šatku,“ dodáva Lizák. Tú potom nosia na táboroch, výpravách či rôznych akciách, pripomína hodnoty skautingu ako hrať fér, byť ohľaduplný či mať vzťah k prírode. 
A hoci len symbolicky či v srdci ju takto „nosia“ skauti celý život.
Lucia Marcinátová

Reálny svet dáva silnejšie podnety než virtuálny
Skautov nerozlišujeme podľa toho, odkiaľ pochádzajú a kde bývajú, hovorí vedúci 11. zboru skautov Juraj Lizák. Spolupracuje aj s ľuďmi zo sociálnej ubytovne Fortuna na okraji Dúbravky, kde majú ako skauti klubovňu.

Ako zbor fungujete už roky, vnímate, že sa deti menia? Nie je dnes ťažšie dostať ich od počítača do prírody alebo si berú so sebou tablet?
„Vedúceho v skautskej organizácii robím už desať rokov a myslím si, že deti sa v podstate až tak veľmi nezmenili. Občas máme pocit, že sa dokážu zahrať len s počítačom a vo virtuálnej realite, ale úprimne pokiaľ im poskytneme reálny svet, tak jeho podnety sú vždy silnejšie, ako tie z počítačových hier. Vidím to najmä na tábore, keď nám decká počas svojho voľna spoznávajú prírodu okolo seba, stavajú hrádzky na potoku, bunkre v kroví a strúhajú si palice, ktoré sa v ich predstavivosti menia na rôzne vzácne artefakty. Je to vidieť aj pri plnení skúšok zdatnosti, ktoré voláme výzvy, pri ich úspešnom splnení sa musí dieťa prekonať a posunúť svoje limity. Čudovali by ste sa koľko detí je ochotných vydržať dvanásť hodín na jednom mieste pre získanie cenného odznaku zdatnosti.“

Skauting je o hodnotách, stalo sa vám už, že ste museli niekoho aj vyhodiť alebo zväčša odišli sami?
„Byť skautom znamená osvojiť si naše spoločné hodnoty vychádzajúce z ideálu gentlemana edwardovského Anglicka. Samozrejme, že časom pri dospievaní našich členov dochádza z ich strany k prehodnocovaní týchto hodnôt a hlavne oni sami sa musia rozhodnúť, či zotrvajú v organizácii alebo sa vyberú vlastnou cestou.“

Vy sám vnímate, že vás skauting mení či zmenil?
„Za šestnásť rokov, ktoré sa venujem skauting som sa zmenil na neporovnanie. Vďaka skautingu som sa stal po sociálnej stránke lepším tímovým hráčom a zodpovedným vedúcim. Po osobnostnej hlavne sebavedomejší, čo sa týka vystupovania a komunikácie.“

Klubovňu máte v ubytovni Fortuna, chodia k vám aj deti z ubytovne. Aké sú? Spolupracujete nejako aj s ubytovňou?
„Jeden z dôvodov, prečo máme priestory v ubytovni, je, aby ku nám mohli chodiť aj deti z Fortuny. Našich členov nerozlišujeme podľa toho, odkiaľ pochádzajú, ale ako sa vedia správať a či akceptujú platné pravidlá. S vedením ubytovne aktívne spolupracujeme a vypomáhame si pri rôznych projektoch, ako napríklad Deň Zeme a podobne.“

V Dúbravke má ubytovňa nie moc dobrú povesť, keď dieťa v škole povie, že býva na Agátovej 1/A už má v škole akúsi nálepku, vnímate to?
„Možno práve v tom vidím prínos toho, že máme klubovňu v tejto ubytovni. Je ľahké, niekomu priradiť nálepku len na základe toho, kde býva, ale deti, ktoré sa pohybujú v tomto prostredí a stretávajú sa aj s miestnymi deťmi, vidia, že sú také isté ako oni. Ja z vlastnej skúsenosti môžem povedať, že na Agátovej 1/A bývajú rovnakí ľudia, ako všade inde. Poznám odtiaľ ľudí, ktorí vždy boli ku nám slušní a dobre sa s nimi spolupracuje, ale aj takých, s ktorými sa komunikuje o niečo ťažšie, ale úprimne to máme aj u nás doma v paneláku v Devínskej Novej Vsi.“ 
(lum)

Macko bude oslavovať vo Fontáne
Keď v roku 2002 rodinné centrum Macko začínalo a mestská časť im poskytla prvé priestory v klube detí na Karola Adlera, vtedajší referent úradu to komentoval slovami: „Uvidíme, ako dlho vás bude držať tá eufória“.
Odvtedy sa veľa zmenilo, centrom prešlo veľa detí a mamičiek, presťahovalo sa do priestorov na Sekurisovej, ktoré opravili, jedno však ostalo, tá eufória vydržala. Mamičky, ktoré Macko prevádzkujú, robia totiž všetko dobrovoľne, bez nároku na akúkoľvek odmenu. Počas nepriaznivého počasia je to navyše skoro jediné miesto v Dúbravke, kde sa dá s najmenšími deťmi tráviť čas mimo domova a zmysluplne. 
Práve preto chceme Macku venovať v novinách vlastnú rubriku, kde nazrieme do života rodinného centra a pravidelne poinformujeme, čo sa chystá.
V marci má Macko významný deň, oslavuje narodeniny, tento rok už 13-te. Oslavu s programom, aktivitami pre deti, plánuje centrum na sobotu 14. marca, začať má o štvrtej popoludní.  „Tento rok chystáme oslavu v komornejšom duchu, dom kultúry sme vymenili za KC Fontánu,“ hovorí za Macko Ivana Fratričová. V KC Fontána plánuje Macko počas marca aj dve vystúpenia svojich malých čižmičkárov a krpčekárov z Folklórika, ktorý v rámci rodinného centra funguje.
Po februárovom úspechu a veľkom záujme pokračuje v programe Macka novinka, takzvané Monte herničky.                                
(lum)

Máme druhé najväčšie javisko po Istropolise
Do domu kultúry by sa mohla presťahovať knižnica, hovorí riaditeľka Domu kultúry Dúbravka Henrieta Dóšová.
Čo okrem programov funguje pravidelne v priestoroch Domu kultúry?
„ Každý mesiac máme vernisáž, potom tu cvičia súbory Klnka, Magisteriál, cvičenie pre ženy, joga a podobne. Vrátane kina mám okolo osemnásť akcií mesačne, všetkých akcií v rámci cvičení a prednášok je okolo tridsať.“
V minulosti sa hovorilo o prenájme domu kultúry firme New Look Art Agency. Hrozí alebo je aktuálne ešte stále prenajatie objektu?
„Dúfam, že je táto hrozba zažehnaná. V minulom volebnom období bolo zámerom zlikvidovať kulturák, no nechcem do toho rýpať, táto firma, ktorá mala záujem o dom kultúry, nemala ani webovú stránku.“
Dom kultúry ale potrebuje obnovu.
„Je to energeticky náročná budova. Pán starosta vie, čo dom kultúry potrebuje, aby som to zhrnula – dom kultúry nie je zateplený, okná sú z obdobia výstavby, kotle sú značky ČKD, jeden je novší, nefunguje vzduchotechnika, keby sa toto dalo do poriadku, dala som si robiť štúdiu od odborníkov, mohli by sme ušetriť štyridsať percent nákladov.“
Pán starosta uvažuje, že by sa do domu kultúry dal presťahovať miestny úrad, je tu toľko priestorov?
„To sa neodvážim odhadnúť, no skôr by som si dokázala predstaviť, že by sa sem presťahovala knižnica. Patrí pod dom kultúry, no funguje v inej budove a musíme takto živiť dve budovy. Knižnica má asi 30-tisíc zväzkov, má tri oddelenia – detské, náučné a beletriu, je to stredný typ knižnice, čitateľ musí mať podľa metodičky prístup ku každému zväzku. Privítala by som online katalóg, ktorý ešte nemáme. Potrebovali by sme tiež kupovať viac nových titulov, lebo o tie je najväčší záujem.“
Koľko má knižnica zamestnancov?
„Štyroch, na každom oddelení je jedna pracovníčka a jedna na oddelení katalogizácie ako odborný pracovník.“
Čo by pomohlo Domu kultúry, máte voľné priestory na prenájom?
„Voľné priestory momentálne sú, my ako príspevková organizácia nesmieme prenajímať inak ako formou obchodno-verejnej súťaže, minulý rok som napríklad skoro každý mesiac vypisovala súťaž a prenajímala to, čo ostalo. My z tých prenájmov vlastne žijeme. Máme voľné priestory vo foyer, na prízemí dva  a na poschodí dva priestory.“
Dom kultúry je na Dúbravku trošku priveľký, aká je kapacita sál?
„Divadelná, viacúčelová sála tam je 350 miest, čo sa týka parketovej sály, kde sú koncerty a zábavy, tak tam podľa akcie, pri koncerte, kde sa stojí, tak 500 až 550 ľudí, na sedenie asi 350 miest. Čo sa týka javiska, my sme druhí najväčší po Istropolise, máme aj točňu, momentálne ju ale nepoužívame, a máme aj orchestrisko. Pri divadelných predstaveniach sa snažím ísť tak povediac na istotu, čo sa týka titulu, réžia, obsadenia, to je to čo pritiahne divákov.“
Neplánujete aj niečo pre mladých, niečo alternatívnejšie?
„Toho sa trošku obávam, či by ľudia prišli. Obávam sa aj iného žánru ako komédia, skúšali sme to, no ľudia zvláštne reagovali, mám pocit, že ľudia sa chcú baviť, problémov majú dosť. Tu sa chcú odreagovať, oddýchnuť si.“
Lucia Marcinátová

Kultúre a špeciálne domu kultúry chceme venovať podrobnú tému v niektorom z najbližších čísel

Tajomná lesná oáza či psia hlava
Klasicky na Devín, Sandberg, Biele skaly, alebo netradičnejšie Psie skaly, Líščia stráň, Abrázna jaskyňa či ďalej, kam až ľudské oko z Devínskej Kobyly dovidí, k susedom do Maďarska, na Moravu či cez hranice k Rakúšanom. Tam všade vás povedieme. 
V novej rubrike Dúbravských novín s názvom Ruksak na plece! vás chceme vytiahnuť von, vyčistiť si hlavu do prírody a objaviť miesta, kam sa oplatí vyraziť. Spájať ich bude jedno, sú dostupné na jednodňový výlet z našej Dúbravky. Ak máte tipy, fotky, obľúbené či zaujímavé miesta, nenechajte si ich pre seba, napíšte nám na adresu spravodaj@dubravka.sk a do predmetu uveďte - výlet.
Prvý tip a trasu nám predstavuje Marcel Burkert, miestny poslanec a turista. Pozýva nás na Biele a Psie skaly. 
Dĺžka trasy: 3 - 4 kilometre.
Náročnosť: nízka. 
Značenie: žiadne

Biele skaly  
Ide  zrejme o najobľúbenejšie trampské miesto v Devínskych Karpatoch. Niektorí ľudia vravia, že na mieste Bielych skál bol kedysi kameňolom. Znalec Bielych skál, nazývaný Žaba, však hovorí, že to nie je pravda, že kameň sa tu ťažiť nemohol, lebo tie skaly sú zlepence a pieskovce. Mimochodom, pred asi tromi miliónmi rokov tu bolo more, o čom svedčia aj tunajšie skameneliny (píšeme o nich na inom mieste). 
Prečo vás sem pozývame? Celé toto miesto pôsobí ako lesná oáza. Má svojho genia loci, nádych tajomnosti, magičnosti. Okrem toho tu nájdete aj neprístupnú päťmetrovú pseudokrasovú jaskyňu. 

Psie skaly 
Podobne ako Biele aj Psie skaly sú obľúbeným trampským a turistickým miestom. V tomto malom skalnom útvare sa nachádza až päť kremencových jaskyniek. Názov Psie skaly je odvodený od časti tohto skalného útvaru, ktorý nápadne pripomína psiu hlavu. Podobne ako na Bielych skalách aj tu je ohnisko, dá sa tu teda posedieť, popremýšľať.
Ako sa ku skalám dostaneme?
Je dobre, že len relatívne málo ľudí vie o Bielych a Psích skalách, respektíve, kde presne sa ukrývajú. Tiež je dobre, že cesta k nim nie je značená. 
Prečo? Lebo aj medzi relatívne nízkym počtom ľudí, ktorí vedia, kde sú tieto miesta, sa nájdu takí, ktorí sa v živote cítia nenaplnení, ak nemajú čo ničiť. 
Preto najprv pár slov venujem týmto „budovateľom“ pre prípad, že sa im tento článok dostane do rúk:
 „Prajem vám, aby ste v živote čo najskôr zistili, že to, čo sejeme, to raz aj zožneme. Niekoľkonásobne. A čím neskôr, tým viac. Pred políciou je možné ujsť, ale pred následkami pôsobenia zákonov univerza sotva, aj keby sme pred nimi úspešne utekali desiatky alebo aj stovky rokov.“
Najkratšia trasa z Dúbravky ku skalám je od miestneho úradu a má asi tri kilometre. Teda vhodné aj pre malé deti, ale nie pre kočíky. 
Samotná trasa: Za už pomaly kultovou krčmou na Jadranskej ulici odbočíme doprava hore do uličky, na konci ktorej zahneme doľava a následne za Bowling barom doprava. Ideme hore ešte stále lesnou cestou až k rázcestiu, kde je momentálne rozbitá informačná tabuľa. 
Nezatáčať sa doľava, ale pokračovať rovno úzkym chodníkom hore pomimo bývalého hotela Alfonz až na asfaltovú cestu v lokalite Dúbravská hlavica, ktorá po pár metroch vyúsťuje na ďalšej asfaltke (vedúcej z Plachého ulice). Zahneme doprava a ideme rovno (pozor na závoru) hore po asfaltke, po pravej strane minieme značenú studničku. 
Pokračujeme ďalej slabých 400 metrov, kde z asfaltky odbočíme doprava na lesný širší chodník, ktorý nás po zhruba 300 metroch privedie k ďalšej studničke (aj tá je po pravej strane). Od nej pokračujeme ešte asi 200 metrov k miestu, kde sa objaví nevýrazná odbočka vpravo na chodníček, ktorý smeruje prudko nadol. Odtiaľ to je k Bielym skalám už iba na skok. 
Ak neodbočíme k Bielym skalám, ale pokračujeme stále rovno, tak zhruba po kilometri prídeme k Psím skalám (opäť po pravej strane). 
Od Psích skál sa dá do Dúbravky dostať po lesných chodníkoch aj z opačného smeru, a to cez Veľkú lúku. Je to ale dlhšia trasa a kto ju nepozná, môže sa v lese aj trochu zamotať. Preto absolvovať túto trasu s menšími deťmi na prvýkrát neodporúčame.       
  Marcel Burkert

Nepostúpili, ale nesklamali   
V základnej časti obsadili hokejoví juniori (U20) ŠHK HOBA v prvej lige piate miesto. Nakoľko zahraničný účastník (HK Debrecín) nemohol postúpiť do play off, do semifinále sa tak posunuli hráči z Dúbravky.
Súperom zverencov trénerov Martina Gálika a Miroslava Krbu bol Martin, ktorý s prehľadom vyhral základnú časť.

Semifinále sa hralo na tri víťazné stretnutia. Vysokým favoritom tohto súboja bol Martin, ktorý mal vo svojom strede aj niekoľko hráčov s extraligovými skúsenosťami. Preto sa čakalo, že favorit postúpi hladko do finále. „Ku cti našim hráčom slúži, že po dvoch prehrách u súpera, dokázali v prvom domácom zápase zvíťaziť, i keď prehrávali už 2:4. V štvrtom stretnutí už dominoval Martin a postúpil zaslúžene do finále,“ povedal športový riaditeľ ŠHK HOBA Branko Semančík.  
● VÝSLEDKY – prvý zápas:  MHC Martin – ŠHK HOBA 6:1, gól HOBY: Chrysenko, druhý zápas: Martin – HOBA 7:2, Rutšek, Radeckij, tretí zápas: HOBA – Martin 5:4, Kopal 3, Koceľa, Lokaj, štvrtý zápas: HOBA – Martin 1:8, Chrysenko. Konečný stav série: Martin – HOBA 3:1.          
(pet)

Dúbravčania v akcii
■ Šestnásťročnému Marcovi Klepochovi (ŠKP Bratislava ) sa nepodarilo postúpiť z krátkeho programu do voľných jázd na krasokorčuliarskych majstrovstvách Európy v Budapešti. Výrazne si však zlepšil osobné maximum,  ale v konkurencii 35 sólistov skončil na  26. mieste.
■ Lucia Mikšíková (17 rokov) veľkou mierou prispela k prvenstvu VK Slávia Bratislava EU v Slovenskom pohári volejbalistiek. Vo finále v Spišskej Novej Vsi zvíťazila Slávia EU nad domácimi volejbalistkami 3:1. 
■ Dvanásťročná Sára Suchánková (TK Slovan Bratislava), žiačka ZŠ Pri kríži, sa stala halovou majsterkou Slovenska na rok 2015 v tenise v kategórii mladších žiačok. Spolu so svoju oddielovou spoluhráčkou Anikó Jaškovou triumfovali aj vo štvorhre.                                 
■ Štvrtáci ŠHK HOBA vyhrali v tejto sezóne aj piaty zväzový turnaj. Tentoraz triumfovali v Partizánskom, kde v skupine zdolali Trenčín (6:4) a EC Tiger Viedeň (20:0), vo finále domácich hokejistov 9:7. Menej sa im však darilo na najväčšom turnaji SZĽH Orange minihokej tour 2015, ktorý pred dvoma rokmi vyhrali a pred rokom skončili  druhí. Na regionálnom turnaji obsadili druhé miesto a do finále nepostúpili.                                        (pej)

Druhý triumf nádejí z Lamača
IV. ročník turnaja o Putovný pohár Dúbravskej televízie mladších žiakov (U13) v halovom futbale
Mladí futbalisti FK Lamač sa po druhý raz v štvorročnej histórii halového turnaja mladších žiakov (U13) o Putovný pohár Dúbravskej televízie stali jeho víťazmi. Po prvý raz triumfovali v úvodnom ročníku turnaja. Obhajca prvenstva FC ŠKP Inter Dúbravka tentoraz obsadil bronzovú priečku. Turnaj sa konal pod záštitou starostu Dúbravky Martina Zaťovič, ktorý ho aj slávnostne otvoril.
Turnaj organizovala MČ Dúbravka, Dúbravská televízia a FC ŠKP Inter Dúbravka. S účasťou mali organizátori menšie problémy. Hovorí o nich tajomník organizačného výboru Jiří Olejník: „Boli najmä kvôli termínu. My v Dúbravke nemáme na podobné podujatie halu a zrejme tak skoro ani mať nebudeme a preto sa musíme prispôsobiť. Jediná voľná hala vo februári a to len 21. bola na Lafranconi. A práve v tento deň vrcholili turnaji v Bratislave i v okolitých krajinách. Veľký záujem malo niekoľko moravských mužstiev, ako i družstvá z Rakúska i z Maďarska, ale pre vyššie uvedené dôvody nemohli štartovať na turnaji.“
Osem účastníkov bolo rozdelených do dvoch skupín, kde sa hralo systémom každý s každým. Skupinu A, ktorá bola vyrovnanejšia, vyhral Lamač s ktorým do semifinále postúpil Inter.  
Druhú skupinu suverénne vyhral FC ŠKP Inter Dúbravka pred Šamorínom. „Semifinálový duel medzi Interom a ŠKP bolo podľa mňa predčasné finále. Nakoniec o postupujúcom do finále rozhodol jeden gól. Aj veľa ďalších zápasov malo svoju kvalitu,“ povedal člen organizačného výboru a dlhoročný mládežnícky tréner Jozef Bakyta. 
Oba semifinálové stretnutia mali vyrovnaný priebeh a do finále mohli pri troche šťastia postúpiť aj neúspešné družstvá. Súboj o prvenstvo bol tiež veľmi vyrovnaný a nakoniec ho vo svoj prospech rozhodli futbalisti z neďalekého Lamača. Dievčatá z Dúbravky aj v tomto roku opäť príjemne prekvapili, i keď tentoraz obsadili ôsmu priečku. Oporu mali vo svojej brankárke Dominike Karlíkovej, upútala aj strelkyňa troch gólov Paulína Vrbová.
Zdravotníci z OHZ/DHZ v Dúbravke nemali veľa práce, ale v závere sa poriadne zapotili. Museli ošetriť a nakoniec odviezť do nemocnice jedného mladého futbalistu. „Bo to náš hráč Dominik Zaťovič, ktorý si poranil koleno a nemohol s ním hýbať. Podľa jeho mamy Zdenky zrejme išlo len o silné narazenie a v klube veríme, že zhruba po dvoch týždňoch sa opäť objaví na tréningu,“  konštatoval člen organizačného výboru a funkcionár FC ŠKP Inter Dúbravka Vladimír Kormaník.
Na záver pekného podujatia ceny pre družstvá a najlepších jednotlivcov odovzdali starosta Dúbravky Martin Zaťovič, jeho zástupca Ľuboš Krajčír, predseda Oblastného futbalového zväzu Bratislava–mesto Ľubomír Suchý, prezident FC ŠKP Inter Dúbravka Miroslav Mravec, poslanec MZ Dúbravka Maroš Repík a konateľka Dúbravskej televízie Matilda Križanová.

VÝSLEDKY
● A SKUPINA: FK Dúbravka – ŠK Hargašova Záhorská Bystrica 1:0, FK Inter Bratislava – FK Lamač 1:1, FK Lamač – FK Dúbravka 1:0, Záhorská Bystrica – FK Inter 1:1, FK Dúbravka – FK Inter 0:2, FK Lamač – Záhorská Bystrica 2:1. Konečné poradie v skupine: 1.FK Lamač 7 (4:2), 2.FK Inter Bratislava 5 (4:2), 3.FK Dúbravka 3 (1:3), 4.ŠK Hargašova Záhorská Bystrica 1 (2:4).
● B SKUPINA: FC ŠKP Inter Dúbravka - FK Dúbravka-dievčatá 4:0, FC ŠTK 1914 Šamorín – FK BCT Bratislava 4:0, FK BCT – FC ŠKP 0:3, FK Dúbravka-dievčatá – Šamorín 1:3, FC ŠKP – Šamorín 3:1, FK BCT – FK Dúbravka-dievčatá 4:3. Konečné poradie v skupine: 1.FC ŠKP Inter Dúbravka 9 (10:1), 2.FC ŠTK 1914 Šamorín 6 (8:4), 3.FK BCT Bratislava 3 (4:10), 4.FK Dúbravka-dievčatá 0 (4:11).       
● STRETNUTIA O UMIESTNENIE – o 7. miesto: Záhorská Bystrica - FK Dúbravka-dievčatá 3:1, o 5. miesto: FK Dúbravka – FK BCT 1:0, semifinále: FK Lamač – Šamorín 1:0, FK Inter – FC ŠKP 1:0, o 3. miesto: FC ŠKP - FC ŠTK 1914 Šamorín 2:1, finále: FK Lamač – FK Inter 2:1.  
● KONEČNÉ PORADIE: 1.FK Lamač, 2.FK Inter Bratislava, 3.FC ŠKP Inter Bratislava, 4. FC ŠTK 1914 Šamorín, 5.FK Dúbravka, 6.FK BCT Bratislava, 7.ŠK Hargašova Záhorská Bystrica, 8.FK Dúbravka-dievčatá. Najlepší brankár: Dominika Kralíková (FK Dúbravka-dievčatá), hráč: Nikolas Stachovič (FC ŠKP Inter Dúbravka), strelec: Leonard Farkaš (Šamorín) – 5 gólov.
AKO NASTÚPILI
●FC ŠKP Inter Dúbravka: Tomáš Knepp, Adam Rejko, Filip Skalka, Krištof Križan, Sergio Kováč, Nikolas Stachovič, Erik Duffek, Michal Bruhovský, Tomáš Cirbus, Dominik Zaťovič, Branislav Čomor, tréner: Maroš Farkaš.
●FK Dúbravka: Lukáš Janky, Branislav Brečka, Matej Martínek, Filip Kitanovič, Marek Papcún, Daniel Kastler, Matúš Vajdička, Marek Mundy, Dominico Grifoni, Samuel Lelovič, tréner Peter Gaži.
●FK Dúbravka-dievčatá: Dominika Karlíková, Alannah Borská, Ľubica Grohmnannová, Lenka Grohmnannová, Paulína Vrbová, Nina Kochová, Martina Olšová, Júlia  Majtényiová, Mária Ejemová, Sabina Houdeková, Marcela Hladíková, Patricia Mikulíková, Kristína Jozefíková, tréner: Martin Meszároš.
Jozef Petrovský