Dúbravské noviny
Mesačník všetkých Dúbravčanov - Ročník XVII - Číslo 10/2015
Október spojil generácie
Začalo to turistickou vychádzkou, pokračovalo prednáškami aj galavečerom s pestrým programom a účinkujúcimi rôznych generácií. Taký bol október, Mesiac úcty k starším v Dúbravke. Akýmsi vyvrcholením bolo  oceňovanie aktívnych seniorov. Špeciálna gratulácia patrí našej koordinátorke Rady seniorov Zuzane Markovej, ktorú ocenil primátor Bratislavy.  	    
Dobrovoľníctvo: Stačí sa pridať s drobnosťami
Vziať seniorov na exkurziu do pivovaru, vymaľovať miestnosť potrebnú na terapiu, alebo sa odreagovať pri hrabaní listov. Možností ako dobrovoľníčiť, je veľa. Téma októbrových Dúbravských novín je venovaná práve im, dobrovoľníkom. Možno vás motivujú...
“Bol postavený ako poďakovanie za to, že sa na tomto suchom mieste objavila spodná voda a zem vydala dobrú úrodu. Takzvaný Červený kríž, ktorý dal meno priľahlej základnej škole aj celej ulici Pri kríži. Dúbravka ho rekonštruovala v roku 1993, opravovala v roku 2008, no pamiatka už potrebovala opäť obnoviť.
„Pána starostu a mňa oslovil Vít Granec, ktorý sa dlhodobo venuje histórii Dúbravky a jej pamiatkam,“ hovorí prednosta úradu Rastislav Bagar. „Už dávnejšie sa snažil nájsť pomoc na úrade, chcel, aby sa o úpravu kríža po-
staral. Z našej debaty vyplynulo, že by sme to urobili, teda nie ako úrad, ale ja vo svojom voľnom čase dobrovoľnícky. Sľúbil som to spraviť ešte do hodov, keďže hody sú významnou udalosťou v živote Dúbravčanov.“
Prednosta má s prácou s drevom skúsenosti už dlhšie. „Vedel som, že úpravu dreveného kríža zvládnem, no na kov som si netrúfal.“
Motiváciou dať kríž do poriadku vo svojom voľnom čase boli pre prednostu aj nespokojní obyvatelia. „Stretávam sa s tým každý deň, ľudia to vedia napísať na internetové fórum, vedia všetko zhodnotiť, skritizovať. Myslím však, že cesta, ako si zlepšiť prostredie je, že každý z nás urobí aspoň kúsok.“ Stačilo by podľa prednostu len prestať čakať, čo urobia ostatní, čo urobí úrad, ale začať s drobnými vecami vo svojom okolí. „Keby každý Dúbravčan obetoval len dve hodiny ročne svojmu okoliu, tak sa tu máme ako vo Švajčiarsku. Ľudia musia vidieť, že ostatným na tom záleží, kde a ako žijú a pridajú sa ďalší a ďalší. Myslím, že to je cesta, ako si zlepšiť prostredie, úrad vie byť samozrejme v mnohých veciach nápomocný.“
Po dobrovoľníckej oprave kríža prišli prednostovi viaceré pozitívne reakcie, jedna z reakcií však prekvapila. „Pár dní po tom, ako bol kríž opravený, zobral niekto čiernu fixku a popísal kríž a aj Kristovo telo. Mrzí ma, že to vôbec niekomu napadne.“
Prednosta potom kríž opätovne čistil, telo Krista však ostalo poznačené. Nájde sa dobrovoľník, ktorý by pomohol obnoviť kovové telo Krista? Prihlásiť sa môže na miestnom úrade.
Nie je práca ako práca
Vzali si voľno v práci, aby šli pomáhať. Mladí ľudia vymenili všedný pracovný deň za nevšedný, hoci aj pracovný. Počítač vystriedali šmirgle, štetce, metly, kladivá či farby. 
„Prišli sme sem v rámci Bratislavského týždňa dobrovoľníctva,“ prezradila nám mladá dobrovoľníčka. Spolu s ďalšími prišli do Domova sociálnych služieb Karola Matulaya na Lipského ulici v Dúbravke vytvoriť takzvanú INDI miestnosť. 
Domov sociálnych služieb sa totiž aktivitou, ako je jedna z mála organizácií v Dúbravke, zapojila do Bratislavského týždňa dobrovoľníctva. 
S dobrovoľníkmi tu už pracujeme 
dlhšie, prezradila Edita Kruzsliková, riaditeľka domova sociálnych služieb, ktorý je denným a pobytovým zariadením pre deti a dospelých s mentálnym znevýhodnením. „INDI miestnosť znamená miestnosť na individuálnu terapiu,“ vysvetľuje Kruzslikova a vodí nás po ďalších priestoroch v domove. Míňame rôzne dielne, izbu na tkanie a šitie, oddychovú miestnosť, priestory pre rôzne terapie. Tá „INDI“ ožila vďaka dobrovoľníkom...
Začali len dvaja
Farebnejšie a tematické zastávky, vymaľovaný „domček“ na ihrisku Pekníkova, cvičisko pre psov, čistejšie obrubníky či menej nápisov na múre Domu kultúry Dúbravka. Nenápadné i viditeľné zmeny. 
Za tým všetkým stojí skupina Dobrovoľníci v Dúbravke. Po pár mesiacoch existencie má za sebou viacero akcií. 
„Skupinu sme sa rozhodli založiť spoločne so Štefanom Macejákom, vedúcim oddelenia školstva, kultúry a projektových činností miestneho úradu,“ hovorí aktivista a miestny poslanec Tomáš Husár. „Pointou bolo nahromadiť dobrovoľníkov, ktorí by boli ochotní pomôcť pri rôznych aktivitách, čo robíme, a zároveň informovať verejnosť. Spolupracujeme aj s miestnym úradom, pomáhajú nám s náradím, ktoré si na akcie požičiavame alebo nám napríklad zakúpili špeciálnu chemikáliu na zmazávanie rôznych čmáraníc.“
Husár je už tretí rok aktívnym členom Zelenej hliadky, združenia, ktoré pravidelne čistí, odstraňuje rôzne skládky a nedokáže sa už pozerať na mesto plné odpadu a reklamy.
„V minulosti som hliadku zavolal niekoľkokrát na viaceré skládky aj do Dúbravky, išlo o Polianky, Agátovú, Technické sklo či Devínsku Kobylu, za posledné tri roky sme tu spolu zorganizovali približne 15 akcií. Za ten čas, čo Zelená hliadka existuje, čiže asi za štyri roky, sme už prešli v podstate všetky mestské časti.“
Džungľa mizne
Zatiaľ najväčším projektom skupiny, a asi dobrovoľníctva v Dúbravke celkovo,  je komunitná záhrada, na ktorú sa má zmeniť pozemok s rozlohou 770 metrov štvorcových. 
Opustenú záhradu v lokalite Dražická pri ulici Janka Alexyho prenajali dúbravskí poslanci občianskemu združeniu za jedno euro ročne s tým, že miestny úrad bude chodiť na pozemok na pravidelné kontroly. Podmienkou nájmu je, aby sa projekt komunitnej záhrady rozbehol najneskôr do konca roku 2016. 
Žehlička, lyže, batožina na kolieskach, smeti, fľaše a samozrejme malinčie a kríky, kam až oko dovidí. Tak vyzerala plocha, kde má vzniknúť komunitná záhrada. Po októbrových brigádach Dúbravčanov, ktorých oslovilo spoločné záhradkárčenie, však začala džungľa miznúť... 
Projekt dokázal spojiť nielen nadšencov, ale aj generácie. V pracovných rukaviciach behali a pomáhali deti aj seniori. Najstarší účastník povedal, že o zámere čítala jeho manželka v Dúbravských novinách, tak sa prišiel pozrieť osobne a hneď sa pustil do práce. „Mali sme kedysi záhradku, tak nám to chýba, na relax a možno aj dopestovanie drobností,“ prezradil.
Dobrovoľníci si dali podľa Tomáša Husára do konca roka cieľ pozemok vyčistiť. „Sú to dve veľké záhrady, ktoré boli roky neprenajateľné, po vyčistení by sme tu od jari chceli rozbehnúť záhradkárčenie a rozparcelovať plochu.“
Záujemcovia a pomocníci sa môžu hlásiť na facebookovskej stránke Dobrovoľníci v Dúbravke alebo mailom na poslanca Husára.
 Lucia Marcinátová

Zoznamka s dobrovoľníctvom? Nech sa páči
Aj by sa zapojili, no nevedia, kde. Radi by dobrovoľnícky pomohli, no premýšľajú komu. Hľadajú a možno ani nevedia, že „dobrovoľníčiť“ alebo len tak jednorazovo urobiť niečo zmysluplné bez nároku na odmenu, sa dá aj priamo v Dúbravke. Ako začať s dobrovoľníctvom sme sa opýtali Gabriely Podmánkovej, projektovej manažérky Bratislavského dobrovoľníckeho centra. Čiže občianskeho združenia, ktoré vzniklo v novembri 2012 vďaka podpore hlavného mesta s cieľom zapájať obyvateľov mesta a kraja do aktivít v prospech mesta a ľudí, ktorí to potrebujú a zároveň učiť organizácie, ako s dobrovoľníkmi pracovať.
Hlásia sa vám ľudia, ktorí majú záujem „dobrovoľníčiť“ sami? Je ich dostatok? 
„Áno, ľudia sa nám hlásia sami, ale často je to následok toho, že pravidelne robíme kampane, ktoré ľudí k dobrovoľníctvu motivujú, respektíve ich informujú, že existuje možnosť zapojiť sa do dobro-
voľníctva.“

Kto má záujem, starší alebo mladší?
„Hlásia sa nám všetky vekové kategórie. Je to skutočne veľmi individuálne a záleží aj na oblasti dobrovoľníctva, či konkrétnej dobro-
voľníckej ponuke.“

Čo by mal urobiť človek, ktorý sa chce stať dobrovoľníkom, ale nevie kde?
„Každý, kto chce začať s 
dobrovoľníctvom, sa nám do Bratislavského dobrovoľníckeho centra môže ozvať. Napísať email na info@dobrovolnictvoba.sk alebo zavolať na 0918 648 175 a dohodnúť si buď osobné stretnutie v našej kancelárii v Starej Tržnici alebo sa zúčastniť takzvanej Zoznamky s dobrovoľníctvom, ktorá je určená práve pre ľudí, ktorí majú chuť začať s dobrovoľníctvom, ale nevedia úplne presne, čo to je a ktorá dobrovoľnícka pozícia je pre nich tá pravá. My im to radi pomôžeme zistiť.“

Hlásia sa vám aj ľudia z Dúbravky?
Samozrejme, hlásia sa aj ľudia z Dúbravky, presné počty však neviem, pretože pri registrácii na našej webovej stránke www.dobrovolnictvoba.sk nie je potrebné zadávať presnú adresu bydliska. 

Kde sa dá v Dúbravke pomáhať? S kým spolupracujete?
V Dúbravke sa nachádza viacero organizácií, s ktorými pracujeme - HESTIA, n.o. Špecializované zariadenie, Zariadenie pre seniorov a ADOS, Domov sociálnych služieb prof. Karola Matulaya,  denné a pobytové zariadenie pre deti a dospelých občanov s mentálnym znevýhodnením, Nízkoprahové centrum Fun club Fortuna, Nízkoprahové denné centrum pre deti a rodinu FORTUNÁČIK, Rodinné centrum Macko, Šanca pre nechcených, Občianske združenie BUNKRE či Pátrač Tino.“
Čiže všetky tieto organizácie majú skúsenosti s dobrovoľníkmi?
„Bratislavské dobrovoľnícke centrum dbá na to, aby organizácie, do ktorých dobrovoľníkov posielame mali nastavený kvalitný dobrovoľnícky program. Preto sa v našej databáze nachádzajú len organizácie, ktoré s dobrovoľníkmi pracovať vedia. To však neznamená, že ak sa nejaká organizácia v databáze nenachádza, nevie s dobrovoľníkmi pracovať. Je možné, že sa u nás ešte nezare-
gistrovali, alebo práve registrácia prebieha a podobne.“
Lucia Marcinátová

Na Kobylu za poznaním
Na neďalekom Sandbergu v Devínskej Novej Vsi otvorili prírodovedný náučný areál. Počas výletu  tak už možno spoznávať a zistiť napríklad aj to, ktoré zvieratá v oblasti sú najvzácnejšie, ktoré najohrozenejšie či nazrieť do hmyzieho hotela.
Nové informačné tabule prezrádzajú niečo o území s jedinečnosťou prírodných spoločenstiev, upozorňujú na ich zraniteľnosť, ohrozenie a potrebu aktívnej ochrany. Náučný areál oživujú aj interaktívne drevené prvky, paleochodník a informačné tabuľky k zaujímavým druhom.
Devínska Kobyla je prírodným skvostom v celoeurópskom meradle a zároveň obľúbeným oddychovým miestom mnohých Bratislavčanov. Je jednou z najnavštevovanejších turistických lokalít mesta a vedie ňou niekoľko turistických chodníkov. 				      
(lum)

K Dolnému Rakúsku budú mať cyklisti bližšie
Bratislavský samosprávny kraj bude v najbližších rokoch spolupracovať s Dolným Rakúskom. Vzniknúť má aj kreatívne centrum.
Predseda BSK Pavol Frešo, spolu s predsedom Trnavského samosprávneho kraja Tiborom Mikušom, primátorom hlavného mesta Ivom Nesrovnalom a predsedom krajinskej vlády Spolkovej krajiny Dolné Rakúsko Erwinom Pröllom podpísali v hlavnom meste Spolkovej krajiny Dolné Rakúsko v  Sankt Pöltene dohodu o cezhraničnej spolupráci na roky 2015 - 2019. 
Dohoda o cezhraničnej spolupráci definovala 11 oblastí spolupráce a mala by viesť k ešte výraznejšiemu prehĺbeniu dobrých susedských vzťahov.
Vzájomná spolupráca bude zahŕňať napríklad podporu cezhraničnej udržateľnej formy dopravy, kde je hlavnou prioritou príprava a výstavba cyklolávok, teda prepojení cez rieku Morava pre peších a cyklistov, ako aj podpora integrovaného dopravného systému.  Strategickým projektom BSK v rámci dohody je  rekonštrukcia Malokarpatského osvetového strediska, ktoré je v zriaďovateľskej pôsobnosti BSK. Tam chcú partneri vytvoriť kreatívne centrum, ktoré oživí tradície Malokarpatska.
Rekonštrukcia je spoločným projektom v oblasti kultúrneho dedičstva. 
Cieľom dohody je aj podpora spolupráce vedeckovýskumných inštitúcií a univerzít, rozvíjanie využívania kreatívneho potenciálu cezhraničného regiónu na rozvoj a zachovanie prírodného a kultúrneho dedičstva, zriadenie cezhraničného ekocentra pre chránené územia na podporu ekoturizmu, ekovýchovy, výmena know-how, ale aj spolupráca odborných organizácií v oblasti ochrany chránených území a ekovýchovy.                          
(bsk)

Na slovíčku bolo plno, kriticky aj inšpiratívne
O neformálnu debatu so starostom pod názvom Na slovíčko bol v októbri záujem, 12. novembra pokračujeme v Reštaurácii Šrámek v klasickom čase o 17-tej.
Naplnený priestor, rôzne otázky, problémy, slová povzbudenia, no aj zvýšený hlas. Také bolo októbrové Na slovíčko, čiže neformálna debata Dúbravčanov so starostom Martinom Zaťovičom. Do priestorov Eagles pubu na Damborského prišli ľudia najčastejšie riešiť dopravu, no aj odpad, poriadok, sťažnosti na stavebníkov či školstvo. Na niektoré otázky dostali obyvatelia odpoveď priamo na 
mieste – napríklad jednosmerka Pod záhradami, pokračovanie modernizácie električkovej trate, viaceré však potrebovali ďalšie preverovanie či posúvanie zodpovedným, keďže ich riešenie je mimo kompetencií mestskej časti.
„Do opráv Základnej školy Sokolikova sa neinvestuje,“ znela jedna zo sťažností najväčšieho kritika, ktorý prišiel na stretnutie s celou sériou podnetov ohľadom tejto  školy a chcel ich rázne riešiť.
Preverovali sme preto, aká je pravda. Školské budovy v Dúbravke sú staršie objekty a potrebujú opravy. Pre rozpočet a zdedené problémy s opravami z minulosti riešila mestská časť prioritne hava
rijné stavy. František Novák poverený vedením oddelenia hospodárskej správy miestneho úradu vymenoval opravy, ktoré prebehli na Sokolikovej. Tento rok sa na tejto základnej škole prečisťovala upchatá splašková kanalizácia, vymenili sa pôvodné okná za plastové v priestoroch kuchyne školskej jedálne a opravilo sa schodisko pred budovou, ďalšie stavebné opravy ako rekonštrukcia WC či šatní v telocvični sú hlásené.
Spýtali sme sa ho aj na sťažnosti na plesne, ktoré sú vraj na škole Sokolikova. 
„Zatekanie cez netesnosti okolo okien bolo odstránené v júni 2015. Stena bola potom ponechaná na pozorovanie, či došlo k utesneniu všetkých netesností. V septembri bolo potrebné ešte dotesniť lokálne dve miesta. Následne bol oslovený dodávateľ na odstránenie poškodených omietok a sanáciu znehodnoteného vnútorného povrchu stien." Sanačné práce už prebehli.
Školstva sa týkala pripomienka aj k ZŠ Pri kríži. Preverovali sme avizovanú šikanu. Tá sa zatiaľ nedokázala, je však pravda, že škola musela nezhody medzi žiakmi riešiť, urobila to za prítomnosti triednej učiteľky a školskej psychologičky.
Na podnet obyvateľky starej časti Dúbravky sme zas preverovali stavebníkov a ich udržiavacie práce a činnosti. Na konci októbra stavebný úrad konanie stavebníka preveril štátnym stavebným dohľadom.
Vyriešený by mal byť aj problém s voľbami, respektíve pozvánkou na ne. Istým manželom napriek tomu, že už bývajú päť rokov v Dúbravke, žiadne pozvánky k voľbám nechodili. Na Referát životného prostredia sme nahlásili aj neporiadok pri novostavbách Nejedlého a problémy so stromami na zastávke Švantnerova, poškodené či nebezpečné stromy môžu hlásiť aj obyvatelia mailom chvalova@dubravka.sk alebo na čísla 02/60101154 alebo 02/60101152.
Záujem o neformálnu debatu potešil a aj kritika motivovala pokračovať. V novembri pozývame do priestorov reštaurácie Šrámek na Lysákovej neďaleko školy Bilíkova - 12. novembra o 17-tej.
Lucia Marcinátová

Poslanecké dni  november
Žatevná 2, prízemie, kanc. č. 2, od 17.00 – 18.00
2. november - Marián Takács, Pavel Vladovič 
9. november – Mário Borza, 
Marcel Burkert
16. november – Alex Dobroľubov, Matej Filípek
23. november – Libor Gula, 
Peter Hanulík
30. november - Juraj Horan, Tomáš Husár 
Na slovíčko so starostom
neformálne debaty s Martinom Zaťovičom s obyvateľmi –  o 17-tej. Tentoraz 12. novembra v reštaurácii Šrámek na Lysákovej 28
Veľkokapacitné kontajnery v novembri
Kontajnery sa pristavujú postupne od 12. hod.

5. 11. – Brižitská pri kaplnke
5. 11. – M. Sch. Trnavského 20-22
12. 11. – Žatevná pri požiarnej zbrojnici
12. 11. – Švantnerova pri Lipe

V prípade, že nebude možné pre parkujúce vozidlá pristaviť kontajner na určené miesto, bude kontajner zložený na najbližšie možné miesto na určenej ulici.

Odvoz starých spotrebičov počas celého roka

Zavadzia vám v pivnici stará práčka, chladnička či televízor?  
Objednajte si bezplatný a ekologický odvoz. Z každého vyzbieraného kilogramu venujeme 5 centov na podporu vybudovania výbehu vlkov v bratislavskej ZOO.
Priebežné termíny a objednávkový formulár na 
zberelektroodpadu.sk

Kontrola vyhradených parkovacích miest urobila poriadok
Pasportizácia priniesla mestskej časti tisíce eur
Najskôr vyšli do ulíc brigádnici, spisovali a skontrolovali každé vyhradené parkovacie miesto. Potom úradníci z oddelenia územného rozvoja a životného prostredia urobili poriadok v zapisovaní a kontrole vyhradených parkovacích miest a kontaktovali tých, ktorí parkovacie miesto nemali v poriadku.
V minulosti sa totiž vyhradené miesta v Dúbravke nezapisovali do systému, evidencia takmer neexistovala. To sa podarilo zmeniť a spolu s poriadkom získala Dúbravka do rozpočtu peniaze, ktoré jej roky „utekali“.
„Vďaka pasportizácii parkovacích miest sme do rozpočtu priniesli takmer 60-tisíc eur,“ upresnil vicestarosta Ľuboš Krajčír. „Mestská časť tak prichádzala o značnú sumu peňazí, odhadom sme rátali so sumou 20-tisíc eur.“
Dobrou správou okrem peňazí a poriadku je, že sa v mestskej časti viaceré vyhradené parkovacie miesta uvoľnili, čakacia doba na pridelenie miesta sa tak výrazne skrátila.  Ide o také miesta, na ktorých obyvatelia parkovali bez predĺženia povolenia na vyhradené parkovacie miesto.
Peniaze, ktoré mestská časť získala, chce použiť aj na vytvorenie nových parkovacích miest. Práve to plánuje Dúbravka v súvislosti s parkovaním v najbližšom roku. Ďalším plánom podľa vicestarostu Ľuboša Krajčíra je vizuálne sprehľadniť a zjednotiť vyznačovanie vyhradených parkovacích miest.
Aktuálne úrad vyzýva obyvateľov, ktorí majú na vyhradenom parkovacom mieste tabuľu s iným evidenčným čís-
lom, alebo ju neodstránili, hoci za miesto neplatia, nech tak urobia. Mestská časť totiž chystá do konca roka kontrolu takýchto miest a aj sankcie. Úrad tiež pripomína obyvateľom, ktorým do 31. decembra končí platnosť parkovacej kartičky, aby nezabudli požiadať o predĺženie a ďakuje, že aj vďaka Dúbravčanom sa situácia v statickej doprave zlepší.
Lucia Marcinátová

Neprehliadnite:
● každý, kto má vyhradené parkovanie, musí sa podľa podmienok pre užívateľa o svoje miesto starať, čiže napríklad aj zabezpečovať celoročnú údržbu miesta. Musí tiež zabezpečiť vyznačenie vyhradeného parkovacieho miesta vodorovným a zvislým dopravným  značením s aktuálnou ŠPZ. 
● vyhradené parkovacie miesto môžu užívať len v súlade s vydaným povolením inak sa užívateľ dopúšťa priestupku podľa cestného zákona, čo umožňuje uložiť mu pokutu do výšky 330 eur. Každú zmenu, ktorá je v rozpore s vydaným povolením je potrebné nahlásiť alebo písomne oznámiť do jedného mesiaca.
● v prípade obsadenia vášho parkovacieho miesta vodičom iného motorového vozidla sa treba obrátiť na Mestskú políciu na Saratovskej ulici – 02/6453 4351. Kontaktujte ju však len vtedy, ak máte správne a viditeľne vyznačené parkovacie miesto a platné povolenie.
● ak nemáte záujem o vyhradené parkovacie miesto, požiadajte o jeho zrušenie.
● ak máte záujem aj ďalej využívať parkovacie miesto, musíte požiadať o povolenie mestskú časť minimálne mesiac pred skončením platnosti povolenia. Ak tak neurobíte do skončenia platnosti povolenia, mestská časť môže toto vyhradené parkovacie miesto prenajať inému. Nečakajte preto na výzvu z úradu.
● Povolenie na vyhradené parkovacie miesto je možné vydať maximálne na dva roky pre jedno motorové vozidlo, ktorého vlastník alebo užívateľ na základe zmluvy  má trvalý pobyt alebo sídlo v mestskej časti.
Poslanec: Zúfalá finančná situácia mesta, zúfalý návrh na jej riešenie
Dúbravskí poslanci zasadli v októbri mimoriadne. Dôvodom bol návrh hlavného mesta zvýšiť daň z nehnuteľnosti. Poslanci ho odmietli. Viac k téme píše poslanec Libor Gula.
Bratislavským mestským častiam bol koncom septembra predložený ma-
gistrátom hlavného mesta návrh na zmenu a doplnenie všeobecne záväzného nariadenia o dani z nehnuteľností.
Tento materiál z dielne nového primátora Bratislavy Iva Nesrovnala vyvolal viac otázok, ako by sa na prvý pohľad mohlo zdať a poukázal i na zúfalú finančnú situáciu hlavného mesta, ktorú sa snaží mesto riešiť často aj zúfalými návrhmi.
Pozrime sa na podstatu tohto materiálu a na jeho hlavné problematické body. V úvode treba povedať, že v princípe možno súhlasiť, že daň z nehnuteľností je na Slovensku zatiaľ skutočne nízka a Slovensko sa v príjmoch z tejto dane zaraďuje na tretie najnižšie miesto medzi krajinami OECD, hneď za Mexikom a Estónskom. 
Kým na Slovensku príjmy z tejto dane dosahujú sotva 0,5% HDP, priemer OECD je niečo viac ako trojnásobok. V podmienkach Slovenska, keď príjem z tejto dane je jedným z hlavných zdrojov financovania samospráv, je tak snaha o zvýšenie výnosov z tejto dane v podmienkach nedostatku vlastných finančných príjmov hlavného mesta pochopiteľná. Čo však pochopiteľné nie je, je spôsob, akým chce mesto daň z nehnuteľností zvyšovať.

Nízky nárast príjmov 
Po prvé, ako sa uvádza v materiáli, od roku 2012 sa sadzby dane z nehnuteľností nemenili. To je síce pravda, avšak ak sa pozrieme na súčasný návrh, je zásadne odlišný od zvýšenia tejto dane v roku 2012. Rozdiel je v tom, že kým v roku 2012 došlo k zvýšeniu všetkých typov nehnuteľností v rozsahu od 11 do 75%, súčasný návrh hovorí iba o zvýšení dane zo stavebných pozemkov, dane zo stavieb určených na bývanie a dane z bytov. Zvýšenie sadzby dane v týchto prípadoch je rovno 100%. 
Zdalo by sa teda, že magistrát má skutočne radikálne zámery a rovnako by mali významne narásť i príjmy z tejto dane. Nie je tomu však tak. Návrh počíta s nárastom príjmov z tejto dane iba o 12-17%, t.j. oveľa menej ako spomínané 100-percentné zvýšenie sadzby tejto dane. Pri pohľade na rozloženie príjmov dane za rok 2014 sú dôvody tohto malého nárastu príjmov zrejmé. Daňové príjmy zo stavebných pozemkov, stavieb určených na bývanie a bytov tvoria totiž iba 15% celkových príjmov z dane z nehnuteľností. Všetky ostatné kategórie, ako stavby slúžiace na podnikateľskú činnosť, sklady a admi-
nistratíva, priemyselné stavby či 
ostatné stavby totiž návrhom ostávajú nedotknuté. Práve tieto však tvoria väčšinu daňových príjmov. 

Nie je nutné drastické zaťaženie obyvateľov
Magistrát teda zvolil neštandardný a opačný postup ako v daňovej praxi. Medzinárodné skúsenosti totiž hovoria, že s cieľom dosiahnutia čo najvyšších daňových príjmov je efektívnejšie aplikovať umiernené zvýšenie sadzieb, avšak na čo najširší základ dane. Inak povedané, ak by sa zvolilo zvýšenie napríklad o tretinu (v porovnaní so 100% zvýšením), táto by sa však vzťahovala na všetky nehnuteľnosti, nebolo by potrebné zaťažiť obyvateľov hlavného mesta takýmto drastickým zvyšovaním daňového zaťaženia. Prečo sa magistrát rozhodol práve pre prvý a takto nevyvážený prístup na úkor obyvateľov, ostáva otázne.

Zaplatí to stredná vrstva?
Po druhé, otázna ostáva aj navrhovaná 50% úľava na dani, ktorá by sa mala po novom znížiť zo 70 na 62 rokov. Tento krok je síce ústupčivý voči starším občanom, čo sa však už nespomína je fakt, že v dôsledku zvýšenia sadzby o 100% sa v absolútnom vyjadrení zvýši aj daň pre občanov nad 70 rokov, nakoľko títo mali 50% úľavu na dani i doteraz. 
Vytvára sa tu tak akási nová skupina ľudí od 62 do 70 rokov, ktorí by mali po novom z 50% daňovej úľavy profitovať, nakoľko podľa pôvodného návrhu by nemali na túto úľavu nárok. Kto však celé toto zaplatí? Ako vyplýva z návrhu, v tomto prípade si to celé opäť odskáče stredná vrstva, pracujúci človek, ktorý vlastí v hlavnom meste byt či stavebný pozemok, a ktorý bezpochyby prispel na chod mesta i vo forme svojej dane z príjmu fyzických osôb, ktorá mu bola v poslednom roku beztak zvýšená v závislosti od jeho príjmu. 
Ako vidieť z uvedeného, toto zrejme nikoho na magistráte netrápi a namiesto toho, aby sa hľadali spôsoby ako zefektívniť chod mesta, znížiť výdavky a prebujnelý mestský aparát a jeho podniky, hľadajú sa skôr spôsoby ako zvýšiť jeho príjmy na úkor jeho pracujúcich obyvateľov.  
Libor Gula, miestny poslanec  (SIEŤ)   
Poslanci: Neničme si históriu, alebo chráňme vzácnu archeologickú lokalitu  
Riešenie domu kultúry, kontajnery do stojísk a aj nové knihy do našej knižnice. Také sú plány a odhodlania našich poslancov. Prezradili aj to, kto miluje park Pekníkova či mohutné lipy pri kaplnke. Predstavovanie poslancov sa pomaly chýli k záveru, dnes opäť jeden poslanec z každého volebného obvodu.
1. Ste novým poslancom v mestskej časti, alebo odkedy pôsobíte v komunálnej politike?
2. Prečo ste kandidovali do zastupiteľstva?
3. Ste poslancom, no čo robíte mimo politiky, čo vás živí a čo baví?
4. Aké sú podľa vás tri najväčšie problémy Dúbravky?
5. Aké miesto v Dúbravke máte rád (vyberte dve) a prečo?
6. Čo by ste chceli v Dúbravke zmeniť, zlepšiť a ako to chcete urobiť (stručne a konkrétne pár viet)?

1. volebný obvod, Pavel Vladovič, (KDH)
Áno, som poslancom prvýkrát, no už som pracoval jedno volebné obdobie v ekonomickej komisii ako neposlanec.
Mal som pocit, že už mi stačilo, len sa pýtať, prečo sa veci nehýbu, ale naopak, chcel som aj niečo spraviť, aby Dúbravka bola lepším miestom pre nás a naše deti. 
Celý môj pracovný život je spätý s financiami, pracoval som v podniku obchodu a služieb, neskôr som bol bankovým pracovníkom. V súčasnosti som živnostníkom v poisťovacom segmente trhu.
Problémov v Dúbravke je pomerne dosť. Bratislava nemá prefinancované niektoré funkcie, ktoré jej vyplývajú z postavenia hlavného mesta. Podľa mojich informácií od občanov najväčšie starosti v súčasnej dobe spôsobuje doprava - napojenie na mesto, MHD a statická doprava, čiže parkovanie. Riešenie tohto problému je náročnejšie v tom, že ako mestská časť musíme rešpektovať aj rozhodnutia mesta-obce. 
Máme starosti s ekonomikou a zlým stavebnotechnickým stavom domu kultúry.  Ďalším problémom je životné prostredie - udržanie jeho kvality.  Nie som dopravný inžinier ani špecialista v oblasti kultúry, prípadne životného prostredia, preto mojím prínosom do riešenia bude získanie finančných zdrojov, prípadne podpora pre čo najlepšie riešenie problému. 
Ťažko sa mi vyberajú dve miesta, ktoré mám najradšej. V Dúbravke som prežil veľa krásnych chvíľ na rôznych miestach... Chodil som tu do školy, prežíval prázdniny, zoznámil som sa tu s manželkou. Asi najviac na mňa zapôsobili veľké mohutné lipy pri kaplnke, kde sme sa ako deti na trávniku hrávali cez prázdniny. Druhým miestom sú Biele skaly, kam sme chodili aj so staršími na tramp. S manželkou vždy spomíname na výlety lesom smerom na Devín, kde sme pozerali na hrad a aj na Alpy, keď bolo dobré počasie. Veľa vecí a miest sa dosť výrazne zmenilo, ale Dúbravka je stále úžasná najmä pre prepojenie prírody a bývania.
Chcem sa sústrediť na prácu v komisiách - legislatívno-právnej a nakladania s majetkom a ekonomickej. Tu chcem s kolegami prijímať rozhodnutia, aby s majetkom bolo nakladané s náležitým rešpektom a v zmysle platných noriem a budem sa snažiť o skutočne ekonomické a efektívne riešenia problémov, ktoré sú pred nami, alebo ktoré bude potrebné riešiť počas môjho mandátu alebo lepšie povedané počas mandátu našej koalície. V súčasnosti je to zverenie domu kultúry  našej mestskej časti, aby bolo možné začať s komplexným riešením pretože len základná údržba už naozaj nestačí. V oblasti životného prostredia by som chcel vytlačiť smetné kontajnery z komunikácií a teda z potenciálnych parkovacích miest do uzavretých stojísk. Tým by sa mal znížiť neporiadok okolo voľne prístupných kontajnerov a zároveň by komunikácie slúžili svojmu účelu. Chcel by som získať ľudí, obyvateľov Dúbravky pre angažovanie sa v samospráve, veď to vyplýva už z názvu samospráva a poslanci by mali byť len predĺženou rukou obyvateľov. Zvýšená angažovanosť by nám všetkým mohla pomôcť v oblasti udržania bezpečnosti a poriadku v našej mestskej časti.

2. volebný obvod, Vladimír Straka,  (SaS, bez politickej príslušnosti)
Na prvé dve otázky odpoviem súčasne. Som novým poslancom, zvolený som bol hlasmi 998 občanov vo voľbách v novembri 2014, za čo im ďakujem a cítim to ako veľký záväzok, ktorý treba naplniť. Ale politikou som bol obklopený už od útleho detstva. S deduškom som často sedel pri TV a sledoval, ako sa pri správach rozčuľuje. Mali sme to šťastie alebo možno smolu, že sme mohli pozerať rakúsku televíziu. A tak som sa učil nemecky a súčasne získaval iné pohľady na svet. Deduško ako  masér hádzanárov a futbalistov Petržalky/ČH Bratislava mal precestované Československo i kus sveta, a tak som ho často a rád počúval. Z druhej strany som mal v škole iný pohľad na svet. Bol som vzorná iskrička, pionier, zväzák, aj keď som to vtedy takto nevnímal. Takže už „od mlada“ som sa musel učiť selektovať informácie a vytvárať si vlastný názor, keďže názory deduška (prežili s babičkou/omamou fašistov v Petržalke, i osloboditeľov zo Sovietskeho zväzu v 45-om i 68-om a videl aj svet mimo ostnatých drôtov vtedajšej republiky) sa výrazne líšili od toho, čo ma učili v škole... Skoro som pochopil, že prázdnymi rečami sa nič nedá vyriešiť, ale sa dá každá hlúposť dokonale zamaskovať. Preskočím do roku 2009 a 2010, začal som navštevovať zasadania dúbravského zastupiteľstva a veľmi rýchlo som pochopil, že nie v krčme, pred telkou a ani v národnej rade sa riešia každodenné problémy občanov, ale tu, dole to všetko začína. Všetko dobré i zlé. 
Čo som nepochopil a nechápem dodnes bolo to, ako sa dokáže z človeka stať poslanec, teda presnejšie z človeka slušného človek klamár, ktorý rozpráva, že mu záleží na mládeži a súčasne hlasuje za zrušenie škôlky, ktorý je proti novým stavbám a súčasne hlasuje za ďalšiu stavbu a podobne. Nikdy nezabudnem ako milá drobná žienka so slzami v očiach čítala dúbravským poslancom prosby občanov a jeden z poslancov sa jej smial do očí a gestikuloval viac než neslušne. Na tento moment (ale nebol, žiaľ, jediným) si spomínam veľmi presne, asi práve tu dozrelo moje rozhodnutie, že naozaj niečo proti takýmto ľuďom a takýmto móresom treba aktívne urobiť. Vďaka ľuďom, ktorí poznali moje názory a napísali aj moje meno na kandidátku a vďaka hlasom vás, občanov som sa napokon tým poslancom stal. Ďakujem.
Mám 46 rokov, živil som sa rôznou prácou, poznám, ako vyzerá svet z pohľadu zamestnanca i živnostníka, radového zamestnanca i šéfa a aj z pohľadu nezamestnaného. Najradšej spomínam na 12 rokov práce v banke, kde som začínal ako pokladník a skončil ako riaditeľ pobočky. Ale poznám aj prácu na parkovisku, v daždi a snehu, ako aj prácu v teplúčku ministerstva hospodárstva, zažil som štúdium cez deň a robotu v noci a spánok iba akoby omylom. Proste som sa prebíjal, ako sa dalo. V súčasnosti si „užívam“ (s dôrazom na iróniu!) vymoženosti sociálneho štátu ako osoba ZŤP, čo v praxi znamená, že vás nikto nezamestná, v médiách počúvate, ako sa o vás štát skvele stará a v realite máte... veď viete čo. Ale nasťažujem si. Aspoň mám viac času na rodinu a poslanecké otravovanie vrchnosti. 
Problémov je v Dúbravke veľa, veď sa stačí len pozrieť pred dvere svojho bytu. Kriminalita, bezdomovci, rozbité ihriská, herne na každom kroku, nové staveniská, rozpadávajúca sa pošta i Dom kultúry Dúbravka, neuveriteľne sfušovaná rekonštrukcia električkovej trate, (ne)činnosť mestskej polície, zatúlané mačky i neporiadni psíčkari, no dlho by sa dalo písať... Ale, žiaľ, môžem vybrať len dve, tak teda také, ktoré vzájomne súvisia a dajú sa riešiť, i keď nie jednoducho. „Všetko sa dá, len treba chcieť“ – naučil ma deduško. Takže 1. systematická parkovacia politika, 2. riešenie dopravných problémov (rozšírenie cesty okolo zimáku/starej pekárne/Kauflandu  a zmena nezmyselného systému jednosmeriek).
Milujem detské ihrisko na Pekníkovej. Pekné prostredie, džavot detí, seniori na lavičkách, rodičia okolo ratolestí, do toho rapocú straky. Atmosféra ľudskosti a harmónie, jednoducho paráda! Rovnako tak sa mi páči stará Dúbravka a najmä zeleň, lesy nad ňou a v okolí.
Na túto otázku sa nedá stručne odpovedať. Veci, ktoré treba zmeniť nie sú dve, či tri, je ich mnoho. Niečo som už naznačil v riadkoch vyššie. Podstatné je pre mňa jedno, aby som ako človek i ako poslanec robil veci tak, aby som sa mohol na seba pozrieť do zr kadla a aby som sa s občanmi, ktorí ma zvolili mohol kedykoľvek nechať zastaviť na kus reči a nemusel pred nimi utekať, či sa skrývať!

3. volebný obvod, Miroslav Sedlák, (SaS, bez politickej príslušnosti)
Áno, som novým poslancom.
Kandidoval som, pretože sa mi nepáčil stav, ktorý tu dlhé roky bol,  teda priepasť medzi  poslancami a obyvateľmi Dúbravky, poslanci by mali pomáhať riešiť problémy bežného občana, a byť im nablízku. Ďalej mi v Dúbravke chýbalo viac kultúry a kultúrnych akcií, nepáčil sa mi stav väčšiny športovísk, ako aj ľahostajnosť a nevedomosť k bohatej dúbravskej histórii. Zároveň, pretože tu žijem takmer celý svoj život, chcel som sa podieľať na rozhodovaní o dôležitých veciach v našej mestskej časti a ako priateľovi slobody (nominant strany SaS, čiže nebyť členom strany, ale mať výhody členstva pozn.) mi to bolo umožnené. 
Popri pozícii poslanca miestneho zastupiteľstva som ešte stále študentom na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. V odbore archeológia sa snažím dopísať diplomovú prácu. Jednou z mojich najväčších záľub je história, od detstva ma fascinovala bližšia aj vzdialenejšia minulosť a aj vďaka tomu ma bavilo, aj baví štúdium, splnil som si tým detský sen. Ďalej medzi moje najväčšie záľuby patrí kultúra, najmä návšteva koncertov a šport,  ktorému sa venujem aktívne aj pasívne. Rád si rekreačne zahrám tenis alebo ping-pong, futbal a hokej si chodím pozrieť aj na štadión,  veľa ostatných športov sledujem v televízii.
Vybrať tri najväčšie problémy je náročne, ale podľa mňa je zrejme tým najhlavnejším parkovanie. Je takmer pravidlom, že pokiaľ človek príde až vo večerných hodinách domov, už nemá kde zaparkovať. Ďalším problémom Dúbravky sú opustené budovy, ktoré priťahujú bezdomovcov, rôzne živly a iné nebezpečné indivíduá. Sú to najmä stará pošta a tzv. skleník (bývalý dom nábytku), ktoré okrem toho, že Dúbravku robia nebezpečnejšou robia ju aj škaredšou. A ako tretí problém vyberám semafory. Tie čo sú, sú zvyčajne zle nastavené a tak neexistuje, aby človek chytil tzv. zelenú vlnu a to napriek častému hláseniu tohto problému. Na dvoch miestach semafory dosť chýbajú a to najmä na križovatke M. Sch. Trnavského s Bagarovou (pri VÚB banke) a semafor by sa zišiel aj na konečnú v Dúbravke (križovatka Pri kríži, Saratovská, Dúbravčická). Naopak je tu aj niekoľko nadbytočných semaforov ako napr pri Bille a polícii (medzi zastávkami OD Saratov a Pri kríži), pri OC Dubrawa a bez semaforu by mohol byť aj prechod pri zastávke Švantnerova, a ako som spomínal radšej ho presunúť o pár desiatok metrov nižšie, na križovatku, kde sa v Dúbravke stáva najviac dopravných nehôd.
Tu spomeniem jedno konkrétne miesto a jedno, povedzme všeobecné. Začal by som tým všeobecným, rád hrávam tenis, takže mám rád miesta s tenisovými kurtami, svoje prvé zápasy som hrával v parku Pekníkova, takže toto miesto má pre mňa špeciálnu "príchuť". Začínal som aj na tenisovej stene v areáli ZŠ Sokolíkova a rád som hral na kurtoch v areáli školy SPŠE K. Adlera. Škoda, že tie kurty už nefungujú, ale celý areál by sa mal zrevitalizovať, tak dúfam, že si tam čoskoro znova zahrám. A tým konkrétnym miestom, ktoré mám v celej Dúbravke najradšej je lokalita Veľká lúka pri Technickom skle, ktorú väčšina ľudí pozná nesprávne pod názvom Villa Rustica. Celé toto miesto dýcha obrovským kusom histórie, máme tam rímsku stavbu nadregionálneho významu, ale aj iné menej známe pamiatky. Aj kvôli tomuto miestu som chcel byť archeológom, môj prvý archeologický referát bol o tejto lokalite a aj moja bakalárska práca sa vo veľkej miere zaoberala touto lokalitou. Vôbec sa mi nepáči stav, že sa to tam má celé zastavať, že tam vznikajú čierne stavby bez archeologického výskumu a ničí sa tým naša história! Tým vlastne už prechádzam k poslednej otázke. Spolu s poslancami, ktorí budú mať záujem, budem sa usilovať urobiť všetko, čo bude v mojich silách, aby sa táto významná archeologická lokalita neničila a nezničila, prípadne, aby sa tam urobil aspoň poriadny archeologický výskum. Nebuďme typickí Slováci a prestaňme si už ničiť vlastnú históriu, ale chráňme si ju! Je to jeden z hlavných dôvodov, prečo som chcel byť poslancom, aby som zo svojej pozície mohol viac na toto dávať pozor.
Chcel by som aj, aby sa na nás občania mohli obrátiť s čímkoľvek, čo ich trápi a pokiaľ im nebudeme vedieť pomôcť my, tak osloviť úrad a nájsť odpoveď alebo riešenie na konkrétny problém/otázku. A myslím, že toto sa nám celkom darí, ale vždy je čo zlepšovať. Ako podpredseda komisie kultúry a člen komisie športu je moje hlavné pôsobenie práve v týchto oblastiach a myslím, že postupne sa nám darí zlepšovať kultúru v Dúbravke ako aj podporovať šport, či už prostredníctvom podpory športových klubov alebo rôznych občianskych združení, ktoré nám pomáhajú oživovať a revitalizovať športoviská. Alebo prostredníctvom komisie vymýšľať a organizovať nové športové alebo kultúrne akcie, čo sa myslím tiež vcelku darí. Ale treba v tom pokračovať a neuspokojiť sa. Chcel by som pokračovať v oživovaní miestnej knižnice, buď dosiahnuť jej presunutie na lepšie miesto a ak by sa to nepodarilo, tak okrášliť súčasnú budovu  rôznymi maľbami alebo osloviť sprejerov, ktorý už okrášlili niektoré zástavky MHD. Predstavoval by som si tam obrázky, z ktorých by sálal pokoj a priťahoval by ľudí ísť nahliadnuť aj dnu. Napríklad párik číta v parku knihu alebo dedko na hojdacom kresle číta svojim vnukom atď. Získať ďalšie zdroje na obmenu knižničného fondu, ako aj osloviť niektoré vydavateľstvá/kníhkupectvá za akých podmienok by mohli knižnici venovať nejaké knihy. Zabezpečím,  aby v knižnici bola krátka anketa, kde by ľudia písali žáner alebo konkrétnu knihu, ktorá im chýba a pri nákupe nových kníh, by sme sa potom snažili čo najviac vyhovieť práve požiadavkám občanov navštevujúcich knižnicu a zároveň by nové knihy mohli prilákať viac ľudí.
Podľa mňa je dôležité aby som sa ako poslanec dokázal na problémy, život ale aj všetky veci pozrieť dvoma pohľadmi. Pohľadom poslanca, ale najmä pohľadom bežného občana Dúbravky, a týmto pohľadom sa pozerám častejšie ako tým poslaneckým, a teda vidím, čo trápi Dúbravčanov, moje okolie, susedov, rodinu, mňa a to sa postupne budem snažiť zlepšovať alebo skúsiť zo svojej pozície zariadiť zlepšenie, aby som sa po štyroch rokoch "poslancovania" mohol pozrieť do zrkadla, ľudom do očí a povedať, zlepšil som v Dúbravke všetko, čo bolo v mojich silách.

4. obvod, Marián Takács, (SaS)
V komunálnej politike  ako poslanec za Dúbravku som od roku 2010, keď som bol prvýkrát zvolený do dúbravského zastupiteľstva. Komunálnu politiku som ale  sledoval  ešte skôr, a aj preto som sa rozhodol kandidovať.  Aby som veci nielen sledoval, ale ich aj ovplyvnil a zmenil. 
V pracovnej oblasti sa venujem správe bytových domov v technickej oblasti ich správy. Aktuálne sa pripravujem na skúš-
ky technika požiarnej ochrany. Vo svojom voľnom čase sa venujem hlavne svojej rodine, záhradke a vinohradu, prechádzkam v prírode. Mám rád dobré filmy, knihy a dobré jedlo.
Dúbravka má po posledných ôsmich rokoch, viac-menej nič nerobenia, dosť problémov, ale berieme ich ako výzvy pre starostu a poslancov. Statická, ako aj dynamická doprava - ako sú ranné zápchy na výjazdoch z Dúbravky. Málo miest v materských školách. A v neposlednom rade nevyužitý dom kultúry, s ktorým sa nám kvôli predošlému vedeniu obce nepodarilo urobiť nič konštruktívne.
Keďže v Dúbravke som sa narodil, je ťažké vybrať dve miesta ktoré mám rád, je ich tu veľa. Ale teda mám rád oblasť okolo fontány na Bazovského ulici a ihriská v okolí Landauovej ulice, keďže tam som vyrastal a pripomína mi to detstvo. Druhé miesto je Devínska Kobyla, kde sa dá zrelaxovať v krásnom lesnom prostredí, a je to miesto, ktoré máme ako sa povie rovno pod oknami.
Som členom komisií školstva a životného prostredia. Sú to oblasti, ktorým sa venujem dlhodobejšie, cez tieto komisie môžem riešiť veci, na ktorých mi záleží, ako napríklad vytvorenie kvalitnejších životných podmienok pre mladé rodiny. V prvom rade je to zvýšenie počtu miest v materských školách. V tomto nám už veľmi pomohlo vedenie obce, nakoľko od budúceho roka by malo pribudnúť hneď  niekoľko nových tried vybudovaním novej škôlky, čo je oproti predošlému obdobiu veľký pokrok. Ďalej by som chcel presadiť výraznejšiu obnovu detských ihrísk a športovísk. Chcel by som, aby sa úrad čo najviac približoval ľudom, nie len v osobnom kontakte ale aj elektronicky, preto budem naďalej vyvíjať aktivity, aby sa miestny úrad stal moderným miestom elektronických služieb.
Pre úspešné dosahovanie cieľov je potrebná hlavne spolupráca miestneho zastupiteľstva a miestneho úradu. Po posledných voľbách sa konečne podarilo nastaviť túto spoluprácu tak, aby to bolo prospešné pre obyvateľov Dúbravky, čo už je po necelom roku nášho mandátu vidieť aj na dosiahnutých výsledkoch.
Lucia Marcinátová
Zákon nepozná pomenovanie vrak
Vraky, téma, ktorá trápi mnoho obyvateľov nielen Dúbravky. Prečo stojí pred domom auto, ktoré sa zjavne nepoužíva, no nemôže byť odtiahnuté? Ktoré auto je vrak, ktoré sa môže odtiahnuť a aké sú postupy? Na to sme sa opýtali Kataríny Skačanovej z referátu životného prostredia.
Stojí na jednom mieste už mesiace, nepoužíva sa, chátra. Ak obyvateľov pred panelákom či na ulici trápi vrak alebo dlhodobo nehybné vozidlo, môžu ho nahlásiť na Referát životného prostredia Miestneho úradu Dúbravka, a to buď mailom na skacanova@dubravka.sk alebo počas úradných hodín telefonicky na 02/60101154. 
„Je potrebné identifikovať typ auta, farbu, evidenčné číslo, miesto odstavenia“ upresňuje Katarína Skačanová. 
Všetky podnety Referát životného prostredia preveruje v teréne a majiteľa automobilu dá lustrovať v databáze vozidiel štátnou políciou.
„Pri dlhodobo odstavených automobiloch je veľmi dôležité, či má automobil platné nálepky emisnej a technickej kontroly,“ vraví Skačanová. „Zákon totiž ukladá majiteľovi auta povinnosť starať sa o automobil, čo znamená, že naša práca je zamierená na riešenie neporiadnych majiteľov automobilov, ktorí si neplnia svoje povinnosti.“
Najčastejšie stojace automobily hlásia obyvatelia, keď im zaberajú miesto na parkovisku, ďalšie oznamuje mestská polícia, ktorá robí v teréne aj fotodokumentáciu na záznam a vyhľadávanie majiteľa. 

Staré vozidlo
Zákon o odpadoch nepozná výraz vrak, používa sa preto výraz staré vozidlo. 
Ide o také, ktoré nie je označené evidenčným číslom, čiže nie je možné identifikovať majiteľa automobilu. Starým vozidlom je aj vozidlo, ktoré Okresný úrad, Odbor cestnej dopravy a pozemných komunikácií vyradí rozhodnutím z cestnej premávky.
Skačanová dodáva, že takéto rozhodnutia im potom Okresný úrad zasiela poštou na základe odoslaných podnetov, alebo sa o vyradenom vozidle dozvieme pri lustrácii. „Pri vyradenom vozidle dostávame rozhodnutie o vyradení súčasne s majiteľom, ktorý má v podmienke odstrániť automobil z verejného priestranstva. V prípade, že majiteľ tento automobil v stanovenej lehote neodstráni, urobí tak správca komunikácie a náklady znáša pôvodný majiteľ automobilu.“
Mestská časť spravuje a teda aj rieši staré vozidlá na cestách tretej triedy a na parkoviskách. 
Pri zistení automobilu bez evidenčného čísla, alebo pri doručení rozhodnutia o vyradení automobilu, vyvesí mestská časť výzvu na jeho odstránenie na úradnú tabuľu a na internetovej stránke www.dubravka.sk na úradnej tabuli Referátu životného prostredia. 
Výzvu nalepí pracovníčka referátu životného prostredia aj priamo na auto, aby bol majiteľ informovaný.  Po uplynutí 15- dňovej lehoty správca komunikácie zabezpečí odstránenie automobilu. 
Náklady na odtiahnutie znáša podľa Skačanovej majiteľ starého vozidla. Vysvet-
ľuje, že spoločnosť, ktorá odtiahne automobil zisťuje  majiteľa starého automobilu, ktorý znáša náklady spojené s odťahom. V prípade, že sa majiteľ nenájde, náklady pokryje spracovateľ. Pre mestskú časť je odťahovanie vozidiel bezplatné.
Autá stojace na cestách prvej a druhej triedy rieši magistrát.

Legislatíva a lehoty
Sťažovať sa a nahlasovať stojace auto, ktoré má platnú technickú aj emisnú kontrolu a na parkovisku technickým stavom vozidla nikoho neohrozuje, hoci tam dlhšie stojí a nejazdí, je zbytočné. Podľa zákona je totiž riadnym účastníkom cestnej premávky. 
Častá je aj kritika nečinnosti alebo zdĺhavého odťahovania starých vozidiel. „Bohužiaľ, je legislatíva postavená tak, že pokiaľ Okresný úrad automobil nevyradí z cestnej premávky, mestská časť nemôže automobil odtiahnuť, keďže je to stále majetok súkromnej osoby,“ vysvetľuje Skačanová.  Mestská časť je tak pri postupe závislá od práce Okresného úradu.
K októbru tohto roku evidovala Dúbravka 20 starých vozidiel v mestskej časti, tento rok odstránila 17. Počas roka tiež referát životného prostredia upozornil 83 majiteľov automobilov, ktoré mali neplatnú technickú a emisnú kontrolu. Väčšia časť z nich výzve vyhovela a menšiu časť odstúpil Miestny úrad Bratislava–Dúbravka na Okresný úrad z dôvodu ďalšieho riešenia. Za rok 2014 bolo úplne odstránených 41 vozidiel a 22 odstúpených na ďalšie riešenie. 	                    
(lum)
Neprehliadnite:
● Staré vozidlá a dlhodobo stojace autá možno nahlasovať  mailom na Referát životného prostredia - skacanova@dubravka.sk alebo počas úradných hodín telefonicky na 02/60101154. Potrebné je identifikovať typ, farbu, evidenčné číslo a miesto odstavenia.
● Pri automobile bez evidenčného čísla, alebo pri doručení rozhodnutia o vyradení automobilu, vyvesí mestská časť výzvu na jeho odstránenie na úradnú tabuľu a na internetovej stránke www.dubravka.sk na úradnej tabuli referátu ŽP. Výzvu nalepí pracovníčka referátu životného prostredia aj priamo na auto. Po uplynutí 15 dňovej lehoty správca komunikácie zabezpečí odstránenie automobilu. 
● Pokiaľ Okresný úrad automobil nevyradí z  premávky, mestská časť nemôže automobil odtiahnuť keďže je to stále majetok súkromnej osoby.

Ocenili sme našich seniorov
Za mimoriadny prínos v tvorbe a rozvoji procesu aktívneho starnutia seniorov ocenila Mestská časť Bratislava Dúbravka na návrh Rady seniorov desiatich Dúbravčanov.
Margita Gažovičová si prebrala ocenenia na návrh samosprávy Denného centra 2 a jeho vedúcej. Pôsobí ako   hospodárka tohto denného centra. Vzorne a starostlivo vedie  evidenciu účtov, výber finančných prostriedkov.             Jarmila  Reháková je členkou Denného centra 3 od roku 2008. Už tretie volebné obdobie plní funkciu „strážcu“ klubového pokladu, je jeho pokladníčkou. Jej prístup k práci je zodpovedný a precízny. 
Zlatka Smolková  je členkou Denného centra 4, pracuje a organizačne zabezpečuje činnosť v kreatívnom kurze, ktorý sa každý utorok počas celého roka stretáva. Každý týždeň vedie turistický krúžok seniorov. 
Ocenenie pána Rudolfa Masaroviča je zamerané predovšetkým  na jeho športové aktivity a dosiahnuté výsledky. Atívne sa zapojil do  1. ročníka Športovej olympiády seniorov u nás v Dúbravke a reprezentoval nás v mene Miestnej organizácie Jednoty dôchodcov v Dúbravke na Športovom dni seniorov kraja v Malackách, kde získal zlatú medailu v tenise. 
František Brunovský patrí medzi aktívnych členov Denného centra 4,  na 1. ročníku Športovej olympiády seniorov v Dúbravke bol vyhlásený za 
Najlepšieho športovca tohto podujatia za rok 2015. Za miestnu organizáciu Jednoty dôchodcov Slovenska sa zúčastnil športových dní seniorov v Malackách, kde v behu obsadil 2. miesto. 
Helena  Čisárová je jednou zo zakladajúcich členiek spevokolu Dúbravanka, ktorý vznikol na pôde klubu dôchodcov, dnešného Denného centra 3. Jej aktívna účasť a bohaté profesionálne skúsenosti a samotný spevácky prejav nám všetkým dlhé roky poskytujú krásne zážitky.
František Švába je aktívnym členom  Matice slovenskej od roku 1990. Počas celého obdobia pôsobí ako člen výboru Miestnej organizácie Matice slovenskej v Dúbravke. Je členom Rady seniorov. 
Mária Tarabová je členkou Rady seniorov v mestskej časti od jej založenia. Aktívne pôsobí v prvom klube dôchodcov - v Dennom centre 1. Je  členkou  výboru Miestnej organizácie jednoty dôchodcov Slovenska. 
Katarína Jakubčíková  v týchto dňoch oslávila svoje  89. narodeniny. Pri tejto príležitosti jej všetci z celého srdca blahoželáme. Menovaná pred viac ako 30 rokmi bola zakladajúcou členkou prvého Klubu dôchodcov v Dúbravke, v ktorom pôsobila 10 rokov ako jeho vedúca. Do dnešných dní je stále aktívnou členkou Denného centra 1. Dodnes zostavuje a píše scenáre, programy na vystúpenia seniorov na aktuálne témy. Je spoluautorkou knihy o Dúbravke: „Mamkina Dúbravka“.
Jozef Cipov bol človekom, ktorého celý život sprevádzala ľudová pieseň, ľudová hudba a jeho harmonika, bol aj členom Denného centra 3.
Na vzácneho človeka, spomína aj Kveta Slyšková, predsedníčka Matice Slovenskej v Dúbravke. „Celý rok 2015 až do posledných chvíľ života sa venoval  súboru pri Matici slovenskej v Dúbravke, kde sme si ho obľúbili pre jeho oduševnenie pre hudbu a ľudový spev. Obohatil Dúbravku o nový súbor, dal mu kus svojho srdca a slušnú úroveň. Preto nás ovládol veľký smútok, keď nás 17. septembra opustil navždy. V práci pre rodinu i druhých prežil svoj užitočný život, ktorý bol zdrojom múdrosti, prameňom pre mnohých blízkych. A tak, keď sme sa na poslednej ceste s ním lúčili,zaspievali sme mu tie, ktoré mal tak rád, pretože motto na smútočnom oznámení hovorí i za nás: Nezomrel ten, kto ostáva v ľudských srdciach a on bez pochybností v tých našich zostane navždy.
 Zuzana Marková, ks
Dúbravskí seniori spoznávajú Slovensko
Pri príležitosti „Úcty k starším“ Miestna organizácia Jednoty dôchodcov Slovenska so sídlom v Dúbravke v spolupráci s Radou seniorov usporiadala pre seniorov na konci septembra exkurziu do Baziliky Panny Márie Sedembolestnej v Šaštíne–Stráže a do kráľovského mesta Skalica. 

Exkurzie sa zúčastnilo 41 seniorov z Dúbravky, ktorí na spiatočnej ceste obdivovali najstarší kostol Svätej Margity Antiochijskej z obdobia Veľkomoravskej ríše. 
Začiatkom októbra zas 31 seniorov absolvovalo pobyt v Hoteli SOREA v Ľubovnianskych kúpeľoch, kde sa okrem vybraných procedúr zúčastnili fakultatívnych výletov do Litmanovej, Červeného kláštora a následne absolvovali splav na pltiach po Dunajci. V meste Levoča si pozreli zreštaurovaný oltár Majstra Pavla. Pobyt si seniori spestrili i nákupmi v Novom Targu a návštevou Sanktuária v Zakopanom. S históriou regiónu sa oboznámili na Ľubovnianskom hrade a priľahlom skanzene. V kúpeľoch Vyšné Ružbachy navštívili minerálne pramene. Naši seniori degustovali i prvú slovenskú whisky v Nestville parku v Hniezdnom. Tanečný večierok a posedenie pri goralskej hudbe znásobilo dobrú pohodu a seniori odchádzali domov s dobrými pocitmi a peknými zážitkami. 
Ján Molnár, predseda MO JDS Dúbravka
V roku Ľudovíta Štúra sa Miestny odbor Matice slovenskej v Dúbravke snaží oboznámiť členov, sympatizantov a žiakov so životom a dielom Ľudovíta Štúra a jeho družiny.

 Po návšteve Uhrovca, v ktorom sa dňa 28. októbra 1815 narodil, a Dobrej Vody, kde sa udialo 17. júla 1843 historické stretnutie Štúra, Hurbana a Hodžu s bernolákovským spi-
sovateľom a kňazom Jánom Hollým, sme zorganizovali v spolupráci s Miestnym úradom v Dúbravke poznávaciu exkurziu na Myjavu a Naháč. Myjava sa stala súčasťou stredoeurópskych a hlavne slovenských dejín v rokoch meruôsmych. Pod vplyvom J. M. Hurbana a ďalších národovcov sa zapojil takmer celý kraj Myjavskej pahorkatiny do národného oslobodzovacieho hnutia. 
Vyvrcholením bolo neskoršie po-
vstanie, počas ktorého bola 19. septembra 1848 na verejnom zhromaždení ľudu na Myjave vyhlásená a prítomným ľudom potvrdená prvá Slovenská národná rada. Tá predstavovala prvý národný orgán v dejinách Slovákov. Dom pani Kolényovej, kde vtedajšia SNR zasadala, je súčasťou Múzea Slovenských národných rád, ktoré sme navštívili a kde sme si vypočuli i veľmi fundovaný výklad lektorky tohto múzea. 
Ďalším miestom  exkurzie bola obec Naháč, kde sme navštívili bývalú rímskokatolícku faru, v ktorej v rokoch 1780 – 1807 pôsobil osvietenec, národný buditeľ, bernolákovský spisovateľ a kňaz Juraj Fándly. V roku 1990 bol v tejto budove sprístupnený Pamätný dom Juraja Fándlyho, kde nás privítal samotný starosta obce Naháč  Vladimír Kašša. Okrem života a literárneho diela Fándlyho nás poinformoval i o jeho vzácnych ľudských vlastnostiach, včelárstve, bylinkárstve. Podľa Fándlyho receptúr Naháčania dodnes pripravujú liečivé čajoviny. 
Poznávacia exkurzia splnila svoj zámer. U prítomných potvrdila záujem o naše dejiny. Veríme, že v podobných poznávacích exkurziách budeme v spolupráci s našim miestnym úradom pokračovať. 
Mária Sláviková, MO Matice slovenskej v Dúbravke

Ľudia sa môžu formovať aj v seniorskom veku
Pomáha, organizuje, povzbudzuje a najmä rozdáva elán a energiu. Taká je naša aktívna koordinátorka Rady seniorov, Zuzana Marková. Mestská časť sa ju pre jej činnosti a aktivity rozhodla nominovať na ocenenie Senior roka 2015 a naša nominácia bola úspešná. Pani Markovej sme sa preto popýtali, kde „dobíja baterky“ a aj to, ako s prácou so seniormi začala.
Máme tu október, Mesiac úcty k starším. Vy ste v Dúbravke aj akýmsi symbolom aktívneho seniora, čo vás motivuje pri práci so seniormi?
„Vždy ma motivoval človek, čiže práca s ľuďmi, a to ako pomôcť človeku.“ 
Ako ste začali pracovať so 
seniormi a pre seniorov?
„Začalo to tak, že som mala túžbu byť medzi rovesníkmi, naďalej žiť aktívne. Keď som dostala pozvanie, či by som nechcela pomôcť v Rade seniorov, ktorá sa v tom čase konštituovala na princípe bratislavskej Rady seniorov, ponuku som prijala. Celé svoj produktívny život som zasvätila školstvu. Viac ako 32 rokov som pôsobila  v Dúbravke na Základnej škole Sokolikova. Od roku 2004 som síce na dôchodku, no naďalej som pracovala v školstve aj po tomto dátume. Spolupracovala som pri implementácii IKT do procesu vzdelávania na základných školách, v oblasti projektovej činnosti, pri eurofondoch pre vzdelávanie v základných školách v Dúbravke.“
Na čo slúži Rada seniorov?
„Rada seniorov je poradný orgán pána primátora, v našom prípade pána starostu vo veci otázok seniorov. Zastrešuje sa oblasť veľmi širokého okruhu ľudí, lebo podľa štatistík, v Dúbravke žije skoro tretina obyvateľov seniorského veku,  55 plus. Keď sa pozrieme na tento vek, tak väčšina z nich je ešte v produktívnom procese. Bohužiaľ stáva sa, že niektorí majú problémy v práci, nahrádzaní sú inými.“
To sa deje asi často, že seniori pár rokov pred dôchodkom dostanú výpoveď a potom sa zamestnajú ťažko.
„Áno. V poslednom čase sa preto hovorí  o striebornej ekonomike a o programe aktívneho starnutia.“
Čo sa s tým ale dá robiť, teda aj z vášho postu Rady seniorov?
Boli sme na konferencii venovanej tejto problematike, kde odznelo, že do povedomia všetkých zamestnávateľov a firiem má preniknúť názor, že títo zamestnanci sú ešte aktívni, majú bohaté pracovno-odborné  skúsenosti a svoj post si vedia kvalifikovane zastávať. Aktívne starnutie nie je len problémom Slovenska, starne aj Európa ako celok. Takže patričnú pozornosť venuje Rada vlády pre seniorov, prijatý je dokument aktívneho starnutia, z ktorého vyplývajú úlohy aj pre mesto, mestské časti, pre starostov a prednostov úradov.“ Aktívne starnutie nie je len problém Slovenska, starne aj Európa. Takže patričnú pozornosť venuje Rada vlády pre seniorov, prijatý je dokument aktívneho starnutia, z ktorého vyplývajú úlohy aj pre mesto, mestské časti, pre starostov a prednostov.“
Aké úlohy má Rada seniorov konkrétne tu v Dúbravke?
„V prvom rade je to oblasť vzdelávania, ktoré realizujeme formou rôznych kurzov pre seniorov, a to nielen pre tých, ktorí sú evidovaní v denných centrách. Ponúkame počítačové, internetové, jazykové kurzy. Veľkú pozornosť venujeme prednáškam, besedám. Okrem vzdelávania organizujeme tiež rôzne kultúrno-spoločenské a športové podujatia, miesto má aj pomoc formou dobrovoľníctva.“
Spomínate denné centrá. Ide o bývalé kluby dôchodcov? Koľko ich má Dúbravka a kde fungujú?
„Máme štyri denné centrá, bývalé kluby dôchodcov. To najstaršie vzniklo pred viac ako 30 rokmi a má sídlo v Dúbravskom múzeu, Denné centrum 2 na Ožvoldíkovej v KC Fontána, tretie je na Bazovského ul. a najnovšie štvrté so sídlom na Žatevnej. V ňom pôsobím aj vo vedení, spolupracujem s jeho vedúcou pani Evou Považanovou“.
Máme štyri centrá, no mnohí seniori stále nenabrali odvahu, aby sa pripojili. Možno o nich ani nevedia, ako by ste ich motivovali?
„Máte pravdu. Sú takí, ktorí vyslovene vyhľadávajú spoločnosť, rovesníkov, no sú aj takí, ktorí majú ostych. Ako ich motivovať? Naďalej prezentáciou našej činnosti. Veď všetky aktivity sa dejú na základe dobro-
voľnosti a tak záleží len na ich rozhodnutí. Všetci sú vítaní.“
A čo sa v denných centrách robí, prečo by tam mali seniori prísť?
„Každé denné centrum má svoj plán činnosti a prevádzkový poriadok. Ten hovorí o tom, ako by denné centrum malo byť počas pracovných dní, najčastejšie od 14.30 do 17.00 hod. otvorené a čo ponúka. Činnosť v každom centre je iná, podľa záujmov jeho členov. Ročné členské v denných centrách je päť eur.“
Zaujala ma u vás v dennom centre napríklad skupinka turistov, robia výlety každý týždeň, to je obdivuhodné.
„Áno, každý štvrtok o 10.00 hod.,  prší-neprší, leto-zima sa stretávajú pred Domom kultúry Dúbravka. Je to iniciatíva našej členky pani Zlatky Smolkovej. Začínali dve a teraz ich je aj desať, pätnásť. Pondelok dopoludnia v KC Fontána sa cvičí pilates. V utorky a v stredu je napríklad kurz anglického jazyka pre pokročilejších a teraz spúšťame kurz pre začiatočníkov. Druhý rok funguje aj kurz nemeckého jazyka. Priestor majú aj kreatívne kurzy rôzneho zamerania, cestovateľský klub. V denných centrách sa stretávajú aj spevácke zoskupenia, organizujú sa spolo-
čensko-kultúrne, relaxačno-poznávacie podujatia a pod.“ 
Vnímate, že seniori sa vďaka centru menia, formujú, že prestanú doma sedieť, často aj frflať?
„Naši seniori nefrflú. Ľudia sa môžu formovať aj v seniorskom veku, uvedomujú si, že aj oni niečo dokážu a že sú pre svoje okolie prínosom. Každý má príležitosť sa realizovať. Seniorom neurčujeme, do čoho sa majú zapojiť, vyberú si sami, dohodnú sa spolu. Vážim si, že môžeme v Dúbravke robiť pre seniorov zadarmo aj počítačové a internetové kurzy, kde majú možnosť naučiť sa pracovať s počítačom, mailovať, vyhľadať na internete aktuálne informácie, cestovné poriadky a pod..“
Na stretnutí s Denným centrom 4 hovorili seniori, že vy ste ich všetkých naučili mailovať, že už si ani netelefonujete.
„(Smiech). Áno, už telefonujeme menej.“
Všetci majú prístup na internet?
„Mnohí.“
Čiže im nechýba možnosť verejného internetu, alebo využívajú našu knižnicu?
„Knižnicu naši seniori využívajú. Uvítali by takú možnosť napríklad v DKD, možno v kaviarni, ktorá je niekde v centre Dúbravky. Predpokladám, že aj o verejný internet by bol interes. Záujem o ponúkané kurzy je veľký. Dovoľujem si vyjadriť presvedčenie, že to je pre nás skôr narodených dôležité, lebo ide o veľkú skupinu obyvateľov Dúbravky. Robíme pre seniorov užitočné veci s podporou mestskej časti, miestneho zastupiteľstva, pána starostu.“
S dúbravskými seniormi ste v kontakte každý deň, čo ich v Dúbravke trápi, čo by chceli zmeniť?
„Napríklad, keď sa zrušila linka MHD na Kramáre, tak to bolestne pociťovali, lebo ľudia seniorského veku sa potrebujú čo najmenej náročne dostať do nemocnice, zdravotníckych zariadení. V doprave kritizovali aj zavedenie 84ky a zrušenie 34ky, lebo 84ka má podobnú trasu ako 83ka. Trápi ich aj neporiadok a tak vznikla napríklad seniorská iniciatíva – občianske hliadky, ktoré budú a už aj začali v teréne pracovať.“
Lucia Marcinátová

Deti ochutnali plagáty a zistili, kto je dajori
V Materskej škole Cabanova pokračuje projekt Deti bez hraníc. Privítali tu hostí z Plaveckého Štvrtku aj z Nového Zélandu.

Už zvláštna aróma prezrádzala, že v Materskej škole Cabanova sa deje počas jedného októbrového utorka niečo nezvyčajné. Pri dvojplatničke sa krčil vysokoškolský pedagóg a odborník na predškolskú pedagogiku Branislav Pupala s hlúčikom detí okolo seba. Piekli takzvané marikle alebo plagáty.
Príprava rómskeho tradičného jedla z múky, vody a masti bola súčasťou výuky v rámci projektu Deti bez hraníc, ktorý v materskej škole Cabanova prebieha už druhý rok a privítal už niekoľko zahraničných hostí – dokonca až z Afriky či Indie.
Tentoraz materská škola dostala návštevu z Plaveckého Štvrtku, kde funguje rómska škola a komunitné centrum a učiteľku až z Nového Zélandu. Tá spolu deťmi z našej materskej školy ochutnala nielen tradičné rómske jedlo, ale sa aj zoznámila s tamojšími žiakmi, ich rómskym tancom a typickými rozprávkami. Hostí a deti prišiel pozdraviť aj starosta, dlhoročný učiteľ Martin Zaťovič.
„Jazyk a aj zvyky u Rómov v Plaveckom Štvrtku už nie sú také silné ako napríklad v osadách na východnom Slovensku,“ hovorí Maria-
na Korbelová, riaditeľka základnej školy v Plaveckom Štvrtku. Zo 120 detí majú dnes len štyri nerómske. Škola sa podľa riaditeľky snaží búrať bariéry v obci, spájať komunity Rómov a Nerómov. Spolupracuje s organizáciami – Človek v tísni a Francesco, ktoré sa venuje tunajším Rómom.
Podobne o búraní hraníc a bariér bolo aj stretnutie na našej materskej škole. Deti sa naučili napríklad aj to, že mamička sa po rómsky povie dajori.       
Lucia Marcinátová
Aby sa každé dieťa na Vianoce potešilo 
Po úspešnej letnej zbierke školských pomôcok pre deti zo sociálne slabších rodín bude Dúbravka pokračovať hračkami. Mestská časť vyhlásila zbierku hračiek, prebieha na oddelení sociálnych vecí a zdravotníctva na miestnom úrade na Žatevnej 4. Hračky či knižky, ktoré by mohli najmenších potešiť, môžu obyvatelia nosiť v čase úradných hodín do konca novembra. . 
„Cieľom je potešiť detičky zo sociálne slabších rodín. Zámerne ju ukončíme pred Vianocami,  aby si každé dieťa našlo niečo pekné pod stromčekom,“ hovorí starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Dodáva, že pri vyhlasovaní tejto zbierky mestskú časť motivoval veľký záujem o vyzbierané školské pomôcky. Pri štarte nového školského roku pomohli deťom zo sociálne slabších rodín či deťom slobodných mamičiek, ktoré mestská časť
eviduje. Podobne ako pri školských pomôckach aj pri hračkách mestská časť zbiera len funkčné veci, čiže také, ktoré môžu ešte slúžiť deťom a potešiť. 			
(lum)
Ema a ružová veľryba v knižnici
Počas jedného októbrového dopoludnia zaplnili našu miestnu knižnicu na Sekurisovej deti. Prebiehala tu totiž beseda o knižke Márie Lazarovej Ema a ružová veľryba. Tri triedy druháčikov zo Základnej školy Beňovského privítala za knižnicu Katarína Suroviaková.
Autorka rozprávok, básničiek, poviedok pre deti, ale i autorka románov a populárno-náučnej literatúry Mária Lazarová to s deťmi vie, a tak jej kontakt s mladým publikom nerobil problém. Deťom priblížila rozprávku venovanú dcérke Anne, ktorá obdivuje veľryby a zvieratká. Rozprávka je veľmi pekne ilustrovaná Andreou Tachezy, deti mali možnosť vizuálne spracovať prečítané na výtvarnej výchove a dať si spisovateľke svoj výtvor podpísať.
Ema, hlavná predstaviteľka z knižky, mala priateľku veľrybu lebo na nemenovanom pobreží žila s rodičmi a chýbali jej priatelia. Cítila sa osamelá, a tak jej život s priateľkou veľrybou sa naplní šťastím a porozumením. 
A čo odkazuje spisovateľka dúbravským deťom?
„Pripravujem pre deti novú rozprávku, ktorá vyjde v novembri pod názvom Adam a čarovná šmykľavka. A odkazujem predovšetkým, aby veľa čítali, lebo len tak si obohatia vedomosti, rozšíria svoj obzor, budú mať dobrú slovnú zásobu a budú múdrejší.“                                                                          Kveta Slyšková

Škola s automobilkou  
Gymnázium Bilíkova si v tomto roku pripomína 40. výročie svojho založenia. V povedomí  obyvateľov Dúbravky je známe nielen športovými, najmä volejbalovými  úspechmi, ale aj   svojimi bilingválnymi slovensko-nemeckými triedami. V minulom roku škola  nadviazala spoluprácu so známou bratislavskou automobilkou.                                                                                                                                    
Bližšie o nej hovorí jej riaditeľ Ján Dančík: „Prostredníctvom Nadácie Volkswagen Slovakia  sme zakúpili učebnice matematiky v nemeckom jazyku.  Obsahujú okrem teórie aj množstvo riešených úloh a úlohy na precvičovanie. Možno je medzi našimi žiakmi budúci konštruktér automobilov.“                                         (pet)
Macko obnovil priestory
Rodinné centrum Macko na Sekurisovej počas októbra otvorilo dvere. V rámci Medzinárodného dňa materských centier predstavilo činnosť  a ukázalo zrekonštruované priestory herne a učebne. Počas leta totiž v centre prebiehala rekonštrukcia.  Obnova – maľovanie, položenie koberca, nábytku, upratovanie – prebehla vďaka dobrovoľníkom – prevažne mamičkám, členkám centra. Do rekonštrukcie sa mohli pustiť vďaka grantom a dotáciám. Prispel aj Bratislavský samosprávny kraj.

Kedy Dúbravka vznikla, aký je pôvod jej názvu
Dúbravka patrí medzi tie široké oblasti veľkej Bratislavy, na území ktorých nachádzame stopy starého slovanského osídlenia už v 7. - 8. storočí nášho letopočtu, ako o tom svedčia pohrebiská v Devínskej Novej Vsi, pri Devínskom jazere, v oblasti Botanickej záhrady, vo Vajnoroch a nálezy na Veľkej lúke. Starým slovanským obyvateľstvom boli osídlené aj širšie zázemia obcí Devínska Nová Ves, Záhorská Bystrica, Karlova Ves, Dúbravka a Lamač.
Devínske hradné panstvo
Dúbravka, bývalá poddanská obec devínskeho hradného panstva, neskoršie poddanská obec Bratislavy, sa rozprestiera na východnom úpätí Devínskej Kobyly, na území niekdajšieho devínskeho hradného panstva, ktoré od 30-tych rokov 17. stor. až do roku 1945, teda vyše 300 rokov patrilo malackej vetve Pálffyovcov.

Prvá písomná zmienka
Prvá písomná správa o Dúbravke pochádza až zo 16. stor., keď sa v okolí Bratislavy na majetkoch devínskeho, pajštúnskeho a jurského panstva začali usádzať prisťahovalci z Chorvátska. Bola to tzv. štvrtá vlna chorvátskeho 
osídlenia v rokoch 1580-1600. Keď sa na takmer 150 rokov územie Slovenska ocitlo v bezprostrednom susedstve Osmanskej ríše, pred Turkami utekajú obyvatelia z Balkánu a usádzajú sa aj v zničených a vyľudnených dedinách alebo za-
kladajú nové v okolí Bratislavy. V roku 1574 sa spomína Dúbravka ako nová osada, v ktorej bývajú Chorváti.  Turci v tom čase okupovali Balkán a stredné Uhorsko, až po Dunaj a miestami aj vyššie. V okolí Bratislavy chorvátski kolonisti osídlili už začiatkom 16. stor. obec Lamač, odkiaľ sa v rokoch 1572-1577 sťahovali na susedné devínske hradné panstvo a usadili sa aj v neďalekej Dúbravke. Mesto Bratislava, ako zemepán Lamača, si neraz sťažovalo úradníkom devínskeho panstva, že Chorváti z Dúbravky narobili škody vo viniciach a na lúkach mesta v Líščom údolí.
V období tureckých vojen (po roku 1526) a úteku Chorvátov z vlasti cez západné Uhorsko, tzv. Burgenland, dnes patriaci k Rakúsku, sa v Bratislave a jej okolí usadili početní Chorváti v obciach Devín, Devínska Nová Ves, Záhorská Bystrica, Lamač, Dúbravka, Vajnory, Jarovce, Rusovce atď.
Kedy Dúbravka vznikla?
Ako sme videli z predchádzajúcich kapitol, územie Dúbravky bolo osídlené od praveku. Kedy však vznikla obec, ako ju poznáme dnes v podobe starej Dúbravky, o tom sa vedú neustále spory. Napríklad niekdajší rektor Univerzity Komenského V. Chaloupecký v práci Staré Slovensko tvrdil, že prvá zmienka o Dúbravke je v listine z roku 1288, v ktorej sa daruje zem strážcov lesa (custodes silvarum), s ktorou Dúbravku stotožnil. Na základe polohy potokov, uvádzaných v spomínanej listine, neskôr V. Šmilauer vo Vodopise starého Slovenska tento názor vyvracia a tvrdí, že dnešná Dúbravka sa nachádza viac na západ od zeme strážcov lesa. Archeologické výskumy však naznačujú, že dnešný Kostol sv. Kozmu a sv. Damiána bol postavený na základoch staršieho kostola, ktorý tu stál už v 13. storočí. Je celkom logické, že tam, kde bol kostol, musela byť aj dedina. Žiaľ, prípadné písomné pramene sa v dôsledku požiaru na devínskej fare nezachovali, takže nám nateraz nezostáva iné, len akceptovať tristoročnú „dieru“ v histórii Dúbravky. 
Prvým overeným záznamom je údaj z 12. októbra 1574 v knihe konceptov mesta Bratislavy, kde sa na str. 212 uvádza, že oproti osade Lamač je nová osada, v ktorej bývajú Chorváti.

Pôvod názvov obce
V historických prameňoch sa stretávame s viacerými názvami obce. Po maďarsky je Dúbravka označovaná názvom Hidegkút, po nemecky Kaltenbrunn. Obe pomenovania znamenajú studený prameň a vznikli podľa podobnej logiky - v obci musel byť výdatný prameň (prípadne viac prameňov) pitnej vody.
Slovenské (slovanské) pomenovanie je odvodené od názvu pre lesnú lúku či studničku, ale môže signalizovať aj fakt, že išlo o usadlosť uprostred dubových lesov. Dúbravský historik Jozef Kľačka uvádza, že niektoré miestne názvy  (Dúbravka, Glavica, Lugy) si naši Chorváti doniesli zo svojho rodiska.
Dúbravky vo svete
Keďže v Uhorsku bolo viac obcí pomenovaných Hidegkút, počas územnosprávnej reformy v roku 1913 miestam s rovnakými názvami prideľovali rozlišujúce prívlastky. Vtedy viaceré obce v okolí Bratislavy dostali prívlastok Pozsony-,  Dúbravka sa teda nazývala Pozsony-Hidegkút, Podunajské Biskupice Pozsony-Püspöki. Obec s názvom Dúbravka sa nachádza aj v niekdajšej Zemplínskej župe južne od Michaloviec, ďalšia leží juhovýchodne od Zvolena, ale Dúbravku nájdeme aj v Chorvátsku pri hraniciach s Čiernou Horou (Montenegro) alebo v Rusku v Kaliningradskej oblasti. 
Štefan Borovský, Ľubo Navrátil

Spomienka na prusko-rakúsku vojnu
Pomník na Agátovej ulici na hranici Dúbravky s lamačským chotárom je spomienkou na prusko-rakúsku vojnu, presnejšie na Bitku pri Lamači, ktorá by sa mohla pokojne volať aj Bitkou pri Dúbravke.  
Náhrobok označuje hrob kapitána Hoffmanna z brigády Mondel, ktorý zahynul v konečnej fáze vojny 22. júla 1866, keď už platilo prímerie. Vojna sa začala na pruských hraniciach v severných Čechách, pokračovala dejiskom najväčšej bitky pri Hradci Králové a ukončená bola krviprelievaním v Lamači pri Bratislave. Rakúske jednotky vytvorili pred Bratislavou mohutný obranný val, rozprestierajúci sa od návršia Hrubý Pleš až po svahy Devínskej Kobyly. Silné delo-
strelectvo rozostavili pri Lamači a Dúbravke, aby chránilo prístupové cesty od Stupavy. Útok Prusov sa začal ráno 22. júla mohutnou delostreleckou paľbou na Dúbravku a Lamač. Medzitým sa ďalšie oddiely pokúsili o obchvat rakúskych obranných línií cez Kamzík. Napokon bol útok Prusov odrazený. Pred rozhodujúcim útokom Prusov zachránil Bratislavu začiatok prímeria uzavretého v Mikulove. V tejto poslednej bitke rakúsko-pruskej vojny padlo niekoľko sto vojakov na jednej i druhej strane. Ich hroby sú roztrúsené v okolí Lamača, Dúbravky a po návrší Kamzíka. 
Rekonštrukcia bitky sa konala na priestranstve pred Krematóriom v prvú októbrovú sobotu a za účasti stoviek divákov ju otvorili starosta Lamača Peter Šramko, viceprimátorka Bratislavy Iveta Plšeková a vicežupan a starosta Dúbravky Martin Zaťovič.
Ľubo Navrátil 
Po kom sú pomenované naše ulice?
Keďže dnešná podoba Dúbravky vznikala počas stáročí a dobudovanie sídliska celkom zmenilo jej tvár, je prirodzené, že aj pri názvoch ulíc sa v rôznych obdobiach uplatňovala iná logika. Vraví sa, že nie je šťastné, keď sa ulice pomenúvajú podľa osobností (hlavne politických), pretože tie môžu časom upadnúť do nemilosti. Príkladov z Bratislavy by sme mohli spomenúť desiatky a možno aj stovky. Napríklad Námestie SNP malo od stredoveku desiatky rôznych názvov, v poslednom storočí sedem (Hydinový trh, Námestie Vilhelma II., Námestie Republiky, Námestie pred Milosrdnými, Hlinkovo námestie, Stalinovo námestie).
Názvy dúbravských ulíc nepodliehali zmenám až v takej miere, hoci napríklad ústredná ulica starej Dúbravky sa po stáročia volala Hlavná a názov Jadranská dostala až v roku 1957. Zrejme v dôsledku jednoduchej (až infantílnej) úvahy, že k Dúbravke patria Chorváti a k Chorvátom Jadran. Pracovne by sme dúbravské ulice podľa názvov mohli rozčleniť do štyroch kategórií, ktoré vypovedajú aj o chronológii ich vzniku. Do prvej by sme zaradili najstaršie ulice, ktorých názov vychádza z názvov chotárnych honov (Brižitská, Dražická, K horánskej studni, Strmý bok, Na vrátkach, Pod záhradami a pod.). Druhú skupinu by mohli tvoriť novšie ulice s „botanickými“ názvami (Agátová, Oskorušová, Tulipánová), tretiu, veľmi úzku skupinku tvoria ulice s názvom podľa nejakého objektu (Pri kríži, Trhová) a napokon skupina ulíc, ktoré v sedemdesiatych rokoch dostali názov podľa osobností kultúrneho, vedeckého či politického života. Medzi nimi sa nachádzajú maliari, spisovatelia, partizáni, vojaci, podnikateľ a dokonca aj svätec. Do týchto skupín môžeme rozdeliť aj názvy nových ulíc (Martina Granca, Kristy Bendovej a pod.). 
Zvláštnu skupinu tvoria názvy ulíc, ktoré už nejestvujú,  alebo boli premenované. Než teda prikročíme k prejednávaniu jestvujúcich ulíc a ich dnešných pomenovaní, letmo prebehnime túto skupinu: Chuťkovej ulica (od roku 1974 do roku 1987, dnes Gallayova): Margita Chuťková (1922-1945), úradníčka, pracovníčka ilegálnej organizácie KSS v Uhrovci, počas SNP členka revolučného ONV a OV KSS v Bánovciach nad Bebravou, zavraždená gestapom, in memoriam vyznamenaná Čs. vojnovým krížom a Radom SNP I. triedy. 
Kaletova ulica (od roku 1975 do roku 1987, dnes Tranovského): Ján Kaleta (1891 - 1944), rozširovateľ ilegálnych novín KSS Kladivo a Hlas ľudu, roku 1942 zatknutý ÚŠB, po dočasnom prepustení z väzenia zomrel. 
Nagyova ulica (od roku 1971 do roku 1987, dnes Bošániho): Július Nagy (1872 - 1925), popredný organizátor marxistickej ľavice v Bratislave, jeden z vodcov maďarského proletariátu na Slovensku, účastník zjazdu v Ľubochni.
 Strachotova ulica (od roku 1975 do roku 1987, dnes Cabanova): Alojz Strachota (?-1945), ilegálny pracovník KSS v Bratislave, zahynul pri transporte do koncentračného tábora v rakúskom Mauthausene následkom bombardovania vlaku americkým letectvom pri Melku. 
Ľubo Navrátil, Kveta Slyšková

Drobné inzeráty
● Ponúkam vizáž a základnú úpravu vlasov pre slečny a ženy na rôzne príležitosti. Tel.: 0944 127 456, mail: svecova.petra8@gmail.com
● Ján Pallang - maľby, stierky, nátery. Tel.: 0905 257 454.
● Kvalitne doučím  nemecký jazyk všetky úrovne. Žiakov ZŠ a SŠ pripravím na reparát  a dospelých na prácu alebo štúdium v zahraničí. Doučujem aj počas letných prázdnin. V prípade  záujmu pošlite SMS alebo zavolajte na 0910 94 32 86. 
● Materinský nemecký jazyk vyučujem všetky stupne, mám dlhodobé skúsenosti. Tel.: 0903/177891.
● Predám konferenčný zdvíhací, rozťahovací stolík z bledého masívu vhodný na stolovanie. Tel.: 0948 220 633
● Predám stacionárny bycikel v dobrom stave. Cena 10 €. Tel.: 0915 122 937.
● Predám alebo dám do prenájmu garáž na Hanulovej ul. Tel.: 0911 011945.
● Predám výhodne málo nosené rôzne značkové pánske tenisky č. 42-43. Tel.: 0905 129 454.
● Hľadáme pracovníkov na zimnú údržbu chodníkov v Bratislave. Ponúkame výhodné platové podmienky. Paušálne peniaze + odmeny za úkony. Práca na VPP, dohodu, možnosť spolupráce aj firmám a živnostníkom, práca vhodná aj pre dôchodcov. Volať medzi 9-16. MT Service,  0911593564,
dispecing@mtservice.sk, www.zimnaudrzba.com
● Predám výhodne teplé zimné vetrovky zn. Hilfiger, veľkosť L, červená a hnedá. Tel.: 0905 129454.
● Z dôvodu sťahovania predám konferenčný stolík - orech v perfektnom stave. Dĺžka 138,5 cm, šírka 58 a výška 53 cm. Cena 50 eur. Mobil: 0904893068.        
● Predám nový poťah na kreslo s opierkami na  hlavu a ruky. Cena 10 eur. Mobil:  0904893068. 
●  Kto doučí matematiku 1. ročníka gymnázia chlapca v Dúbravke na Žatevnej 10?  Raz do týždňa, 1 hodinu. Kontakt: Zora. tel: 0918/190718.

Pátrač Tino vznikal pri kočíkovaní a ako zábava pre kamarátov. Dnes teší a učí tisícky detí aj mimo Bratislavy
Impulz prišiel na rodinnom výlete a k zrodeniu pomohol aj výber nosných mandlí. Chlapec s výrazným nosom, veľkými očami a červenou šiltovkou nasadenou naopak. Pátrač Tino.
„Myšlienka sa zrodila v lete v roku 2013, keď sa moje tri deti zúčastnili podobných pátračských hier v Čechách a Rakúsku,“ spomína na začiatky Dana Poliačková, autorka zábavno-vzdelávacej hry Pátrač Tino: “Spríjemnili sme si takto rodinné výlety, niečo nové sme sa naučili, deti to nesmierne bavilo a mňa to nadchlo tiež.“
Po návrate do Bratislavy začala preto Dana Poliačková pátrať, aké sú podobné možnosti a hry u nás. V Bratislavskom informačnom stredisku jej spomenuli detské ihriská, divadielka, zoo, jazdu loďou či vláčikom, nič ale v podobnom pátračskom duchu. 
„Nepatrím však k ľuďom, ktorí iba frflú, keď sa im niečo nepáči,“ spomína Poliačková. „Chopila som sa preto príležitosti a začala premýšľať, ako na to. V tom čase som si vychutnávala ešte posledný rok rodičovskej dovolenky s naj-
mladšou dcérou a v rámci kočíkovania po Dúbravke som si zbierala pracovný materiál a po nociach doslova lovila dodatočné informácie na internete.“
Vážnym zlomom pri zrode Pátrača Tina bol výber nosných mandlí dvoch starších detí autorky. Po zákroku musela totiž Danka udržať deti mimo detského kolektívu doma a snažila sa ich zabaviť. Povolala starých rodičov a z večera do rána vytlačila na papier prvé pátračské úlohy - o zmysluplnú zábavu bolo postarané. 
„Starí rodičia nie sú z Bratislavy a hoci sem často chodia, až Pátrač Tino ich prinútil spoznať Dúbravku lepšie. A boli za to vďační. Deti boli zase pyšné, že zvládli všetky úlohy.“
Test Pátrača na rodine prebehol teda úspešne a reakcia detí naštartovala Pátrača Tina naplno. Nastal čas posunúť pátrania z úrovne doma na kolene do profesionálnej podoby.

Predškoláci aj dospeláci
„Vnútorne som cítila, že moje predchádzajúce skúsenosti z pozície projektového manažéra v medzi-
národnej firme by som vedela zmysluplne využiť, a tak som vo voľných chvíľach hľadala grafika, vymýšľala design, oslovovala tlačiarne, ateliér na výrobu maskota, odznakov, rôzne partnerské organizácie,“ opisuje Dana Poliačková. Ako súkromná osoba som prostredníctvom Rodinného centra Macko požiadala o grant na rozbehnutie projektu, nasledovalo oslovovanie dúbravských základných a materských škôl a o niekoľko mesiacov už do dúbravských ulíc vyrazilo 650 malých pátračov s prvou brožúrkou – Pátrač Tino spoznáva DúbravkyDúbravku, aby hľadali odpovede.
O hľadaní správnych odpovedí je celá zábavno-vzdelávacia hra – Pátrač Tino spoznáva... Určená je predškolákom a deťom prvého stupňa, no Dana Poliačková hovorí, že horná hranica ohraničená nie je, s deťmi teda často pátrajú a spoznávajú okolie aj rodičia i starí rodičia.

Vzťah k svojmu mestu
„Cieľom projektu je zvyšovanie povedomia o významných alebo zaujímavých miestach, spoznávanie okolia hravou, dobrodružnou a zážitkovou formou, zmysluplné strávenie voľného času,“ opisuje Poliačková. „Len aktívnym spoznávaním svojho okolia možno získať vzťah k vlastnej kultúre, tradíciám a záujem pokračovať v tomto objavovaní ďalej. A Pátrač Tino to všetko spája do jedného krásneho celku.“
Občianske združenie Pátrač Tino vzniklo vo februári tohto roku a má troch zakladajúcich členov. Okrem Danky Poliačkovej, od ktorej prúdia nápady, výrazne pomáhajú - Hana Plachá, dlhoročná učiteľka na dúbravskej základnej škole a autorka webovej stránky www.patractino.sk a Peter Chocholáček, zakladateľ Občianskeho združenia Bocianiky, čiže rehabilitačného cvičenia pre deti i dospelých, no a samozrejme hlavný animátor Pátrač Tino.
„Sú to všetko zanietení ľudia, ktorí deťom rozumejú a práca s deťmi ich napĺňa,“ hovorí autorka Pátrača Tina. „S pátračskými aktivitami však pomáha počas roka aj mnoho ďalších dobrovoľníkov, bez ktorých by som si prípravu odmien pre deti, výstavu detských obrázkov, či celkovú organizáciu Pátrač Tino párty ani nevedela predstaviť. A za to im patrí nesmierna vďaka. Radi privítame ďalších nadšencov, dobro-
voľníkov.“

Brožúrky a úlohy
Tinovo pátranie je založené na brožúrke, ktorú deti dostanú do rúk a ktorá im sprístupňuje vždy osem zaujímavých miest. Ku každému 
miestu je pripravená úloha a tú musia malí pátrači splniť. Deti tak musia vyraziť von, počítajú schody, lampy, okná, hľadajú správne odpovede, spoznávajú okolie.
Po získaní všetkých odpovedí vylúštia tajničku, nakreslia obrázok 
miesta, ktoré ich najviac zaujalo a svoje odpovede odovzdajú Pátračovi Tinovi. Ten príde a odmení pátračov, a to buď v triedach, keď sa zapája kolektív alebo na párty Pátrača Tina raz za rok, keď deti hľadajú odpovede so svojimi rodičmi.
Práve osobný kontakt, teda to, že príde Pátrač Tino za deťmi, dá im odmenu, prípadne ďalšiu úlohu, robí podľa Poliačkovej projekt živým, deti majú priamu spätnú väzbu, čo ho líši napríklad od hľadania „kešiek“ – geocachingu.
Po prvej dúbravskej poznávacej brožúrke, vydal Pátrač Tino ďalších päť -  Pátrač Tino spoznáva fontány Bratislavy, Pátrač Tino spoznáva sady, parky  a záhrady Bratislavy, Pátrač Tino spoznáva Košice – Krásnu, Pátrač Tino spoznáva Košice - Nad jazerom a  Pátrač Tino spoznáva hudbu Bratislavy. Každá má iné zameranie, inú farbu a vlastných krstných rodičov, ktorí nad brožúrkou prevzali svoj patronát.
Brožúrky sa dajú kúpiť v Dúbravke v Cukrárni Tima na Saratovskej, kam deti môžu priniesť aj nakreslený obrázok so správnymi odpoveďami či obrázok do aktuálnej obrázkovej súťaže.  

Z Dúbravky do Košíc
Poslednú brožúrku o spoznávaní hudby Bratislavy krstili len nedávno v našom dome kultúry na veľkolepej párty Pátrača Tina. Na párty, ako to už názov napovedá bolo veselo, pátralo sa, hralo, súťažilo, tvorilo a prišiel aj Miro Jaroš, ktorý tu prvýkrát zaspieval aj pieseň Pátrača Tina špeciálne pre všetkých zvedavých pátračov. Takže spevák Miro Jaroš, stále viac partnerských organizácií, takmer dvetisíc detí zapojených do projektu či rozšírenie Tina z Dúbravky až Košíc... Pri zrode Pátrača Tina „doma v kuchyni“ by to asi čakal málokto. 
Do Košíc sa vraj ale Pátrač Tino dostal náhodou. „Bolo to cez rodinnú známu, ktorá dlhé roky viedla v Košiciach jedno z najdlhšie fungujúcich materských centier na Slovensku, neskôr založila Občianske združenie Pimpollo, ktoré zastrešuje predškolské kurzy hudobnej školy YAMAHA v Košickom samosprávnom kraji a ako príležitosť chcela vyskúšať niečo nové,“ hovorí Poliačková. „Oslovila s týmto nápadom starostov dvoch košických mestských častí, nápad sa okamžite ujal. V rekordnom čase vznikli dve nové brožúrky.“
A hoci je Pátrač Tino pre Danku a ostatných členov občianskeho združenia len koníčkom, ktorý si nie vždy zarobí ani sám na seba, do ďalšej tvorby a práce ich ženú malí pátrači. „Je veľmi príjemné sledovať, že brožúrku, ktorá bola spočiatku určená pre kamarátov z okolia, zrazu držia v ruke deti, ktoré vôbec nepoznám, ale ktoré spoznávajú Pátrača Tina, tešia sa na neho a pýtajú sa, čo má nové. Je naozaj veľmi inšpirujúce vidieť, že deti, ktoré sa do projektu zapojili, si to nesmierne užívajú a mnohé pokračujú v pátraniach ďalej...“            
Lucia Marcinátová
Centrum rodiny pozýva do tanca, k tvorbe aj pomoci
Stretnutia mamičiek, kurz háčkovania, klub anonymných alkoholikov, tancovanie, šach aj nízkoprahový klub Enter. To všetko a ešte omnoho viac sa deje za bránami Centra rodiny na Bazovského 6. Aké sú ich aktivity? Príďte sa pozrieť, pozývame:

● Klubík Anjelik - doobedňajšie centrum pre deti 3-6 rokov každý pondelok, stredu a piatok 8:30-12:30. 
● Svetielko - stretnutie pre najmenšie detičky a ich mamičky každý štvrtok 9:30-11:30.
● Klub Dielnička – stretávanie sa mladých ľudí a detí s telesným znevýhodnením každú stredu od 15:30 -17:00, spolu budú tvoriť, zabávať sa  a spoznávať  sa.
● Spoznaj sa – arteterapeutické aktivity v spolupráci s DSS Rozsutec každý pondelok od 15:00 – 16:30.
● Klub Anonymných Alkoholikov – stretnutia  ľudí, ktorí sa navzájom delia o svoje skúsenosti, silu a nádej, aby mohli riešiť svoj spoločný problém a pomáhať ostatným uzdraviť sa z alkoholizmu, každý utorok od 17:00 – 18:00.   

● Tvorivé dielne – pre malých aj veľkých, každý štvrtok od 15:00 – 18:00 (najmä pre deti) a každý  piatok  od 15:00 – 17:00 (najmä pre dospelých).
● Kurz vyšívania  – pre  všetkých , ktorí sa chcú tomuto  praktickému „umeniu“ naučiť, každý štvrtok  9:00 – 11:00.
● Kurz háčkovania a štrikovania – každý piatok   9:00 – 11:00.
● Enter – nízkoprahový klub pre deti a mládež od 6 do 15 rokov každý pondelok a štvrtok od 15:00-18:00.
● Charity shop – Bazár sv. Alžbety, charitatívny obchod otvorený utorok až piatok od 14 00- 18 00 hod. 
● Šachový  klub Dúbravan – klubové dni, každý štvrtok od 17:00 – 19:00, pre všetkých nadšencov šachovej hry, kde si môžu zahrať šach a dozvedieť sa niečo o šachu.  
● Výtvarné aktivity pre mentálne postihnutých dospelých – každý utorok od 16:00-18:00.
● Relaxačné maľovanie pri hudbe pre dospelých – každý utorok od 18:00-20:00.
● Výtvarné aktivity pre mentálne postihnuté a autistické deti - každá streda od 15:00- 18:00.
● Tanečno-pohybová aktivita pre deti - každá streda od 15:00- 18:00.

Zároveň pripravujeme každý mesiac zaujímavé podujatia a prednášky. V rámci novembra budú prebiehať každú sobotu od 15. do 18. hod. Dobšinského tvorivé dielne, t.j. 
7. 11.,14. 11. a 21. 11.2015.
2. 11.  o 19:00. sa uskutoční prednáška na tému Kríza vzťahov., prednášajúci bude PhDr. Ivan Valkovič
15. 11. bude v Centre rodiny ukončenie Lampiónového sprievodu, ktorý sa začne pri Kostole Ducha Svätého 15:00 -18:00

“SVIŇOBRANIE”
Starostovská zabíjačka, Burza retro vecí, Spomienka na 17. november
21. novembra v Dome kultúry Dúbravka
Ako vyzerala zabíjačka v minulosti? Ako chutia zabíjačkové dobroty? To všetko zistíte počas novembrovej soboty v Dome kultúry Dúbravka. 
Pre deti bude o 11-tej pripravené divadielko a o 15-tej si pripomenieme 17. november 1989 besedou s Ľubomírom Feldekom a Miroslavom Cipárom o pozadí Nežnej revolúcie.

LITERÁRNA KAVIAREŇ
26. november –  AB Restaurant – 18.00 – Zuzana Ocharovichová – diskusia o svetovej poézii, prednes úryvkov od známych svetových básnikov 

ŠTEFÁNSKA ZÁBAVA
Retro zábava so skvelou moderátorkou Lenkou Debnárovou. Vstupenky si môžete kúpiť na miestnom úrade na Žatevnej 2, na Oddelení školstva, kultúry a športu u Štefana Macejáka tel:0903545337 email: macejak@dubravka.sk
Tajomná výstava inakých autorov
V októbri sa Domov sociálnych služieb profesora Karola Matulaya pre deti a dospelých v Dúbravke zviditeľnil zaujímavým a nevšedným spôsobom – výstavou prác svojich klientov s názvom Úsmev Mony Lízy.

Vernisáž výstavy diel autistických klientov Domova sociálnych služieb prof. Karola Matulaya sa konala v piatok 8. októbra podvečer v Galérii Villa Rustica v dúbravskom dome kultúry. Michal Kralovič, jeden z autorov projektu výstavu uviedol slovami, že autisti sú rovnako tajomní ako Leonardova Mona Lisa a rovnako tajomné a nevyspytateľné sú cesty k ich duši cez umenie. 
Všeobecná definícia art(e)terapie je, že znamená liečbu výtvarným umením, pričom výsledný artefakt sa nehodnotí z estetického hľadiska, dôležitý je skôr proces tvorby, obsah a výpovedná hodnota. Dôležitým aspektom je podpora tvorivých schopností a vzájomný rešpekt.
Diela na výstave však bolo možné pokojne hodnotiť aj z estetického hľadiska ako plnokrvné, invenčné, moderné, zaujímavé, prekvapujúce, zrelé... 
Výtvarná tvorba podporuje tvorivosť, posilňuje sústredenie, vnímavosť, sebavyjadrenie, sebareflexiu, vizuálne a verbálne usporiadanie zážitkov, uvoľnenie a nadhľad. Lieči a obohacuje. Všetkých, teda autorov i divákov bez rozdielu.  

Ľubo Navrátil
Na knihy sa čakalo už pred otvorením
Hodiny ešte neukazovali ani deväť, a hoci bola sobota ráno, v Dome kultúry Dúbravka už čakali prví vášniví čitatelia. Aj to bol dôkaz, že aj druhá knižná burza v Dúbravke mala úspech. 

Miestna knižnica na Sekurisovej vybrala staršie knižky, s ďalšími prispeli obyvatelia a stolíky vo foyer kultúrneho domu sa naplnili knihami. Pozeralo sa, vyberalo a aj debatovalo o knihách, literatúre i Dúbravke.
„Musím si ich schovať v pivnici, a potom nenápadne vyniesť a čítať,“ prezradila nám jedna z návštevníčok, ktorá kúpila päť kníh. Doma ich vraj má už toľko, že ostatní členovia rodiny ďalšie nechcú. O knihomoľov tak v kultúrnom dome nebola núdza. Najväčší záujem bol o detské knižky.
Práve detské, teda novinky z detských kníh, by chcela z výťažkov z burzy kníh doplniť aj naša miestna knižnica, povedala Katarína Suroviaková. Na burze vítala najstaršie a najvernejšie čitateľky, viac než 90-ročnú pani Veselú, ktorá, verná svojmu menu, rozdávala dobrú náladu, zoznámila sa s pánom starostom Martinom Zaťovičom a s pár knihami pre čitateľov aj sama prispela.
Zozbierané knižky sa predávali za symbolické ceny, v podobných akciách bude knižnica pokračovať aj v budúcom roku. Po rokoch sa do knižnice podarilo zaviesť internet, na dvoch počítačoch, aj s posedením je prístupný pre všetkých čitateľov počas otváracích hodín knižnice zadarmo.	
(lum)

Ihrisko – miesto na hru aj kurz prvej pomoci
Veterné sobotné, pre niekoho možno skoré ráno, no detské ihrisko Homolova sa naplnilo. Na pláne bol špeciálny program. Tentoraz nešlo o divadielko priamo pod panelákmi, ale o kurz.
Občianske združenie Žime krajšie, ktoré pravidelne oživuje toto ihrisko a spolupracovalo s mestskou časťou a súkromným investorom aj pri obnove priestoru, tu pre rodičov zorganizovalo kurz prvej pomoci zameraný na najčastejšie úrazy detí a podanie prvej pomoci vo všeobecnosti. 
Rodičia mali možnosť vyskúšať si na figurínach oživovanie, úkony zachraňujúce život pri dusení sa cudzím predmetom ako aj použitie automatického externého defibrilátora. 
Nechýbali samozrejme otázky a živá diskusia na tému podania prvej pomoci deťom v rôznych situáciách, napríklad pri páde z preliezačky, čo robiť v prípade bezvedomia dieťaťa, ako sa zachovať pri podozrení z poranenia chrbtice a prišlo aj na tému syndróm náhleho úmrtia malých detí. 
Dúfame, že rodičia, účastníci kurzu, nebudú nikdy nútení využiť tieto znalosti v praxi, no budú pripravení, a v situáciách, keď doslova sekundy rozhodujú o živote človeka, nezaváhajú.          	                  (mis)

V Dúbravke sa stretli psí pretekári
Psie počasie, psí program, no vydarená nedeľa. Tak by sme mohli zhodnotiť akciu Naj pes Dúbravky, ktorú 18. októbra organizovala mestská časť spolu s Kynologickým klubom Matis, Veterinárnym centrom Sibra a Slobodou zvierat. 

Na lúke medzi Kostolom Ducha Svätého a Koprivnicou sa stretla takmer stovka psov s ich chovateľmi, a to nielen z Dúbravky. Do súťaže sa nakoniec zaregistrovalo 52 chlpáčov.
Malí, veľkí, čistokrvní maznáčikovia aj poriadni orieškovia sa predviedli v ôsmich súťažných kategóriách - Najkrajší oriešok, najkrajší čistokrvný pes, najkrajší malý, stredný a veľký pes, najkrajšie šteňa, najkrajší pes senior, najkrajší pár. 
Sledovať psiu prehliadku bol zážitok nielen pre psíčkarov, napríklad v kategórii veľké psy, neraz váhová kategória súťažiaceho prevyšovala aj hmotnosť pána. 
Okrem súťažných psov priviedla Sloboda zvierat aj psíkov, ktorí hľadajú domov a porozprávali aj niečo o tom, prečo nepodporovať kupovanie lacných psov od takzvaných množiteľov cez inzerát alebo nedržať psov na reťazi. Zaujali aj ukážky cvičiteľov Kynologického klubu Matis zamerané na obranu osôb či výcvik poslušnosti. Počas jesennej sychravej nedele zahrieval čajík, psie „debaty“ i vzájomné stretnutie fanúšikov psov. A hoci nevyhrali všetci psíci, pre majiteľa je ten jeho určite NAJ.          
(lum)
Jarmok – stretnutia, výrobky aj sypanie piesku
Do domu kultúry sme prišli už o 9-tej ráno, keď sa ľudia len začínali trúsiť. Stánkari – či skôr  remeselníci, umelci, výrobcovia nadšenci sa už rozkladali a začínali núkať svoje poklady. Mali sme tak v pokoji možnosť obzrieť všetky. V sobotu 24. októbra tu totiž prebiehal takzvaný Dúbravský jarmok, ktorý organizoval dom kultúry s Projektom Život.
Jarmok sa zameral na ručné výrobky, prírodné produkty a zdravé pochutiny, ktoré na tradičných jarmokoch organizovaných obcami často chýbajú. Čo stánok, predajca, to príbeh. Mladá slečna napríklad pri zariaďovaní bytu zistila, že na Slovensku nemá dostatočný výber z farebných originálnych obkladačiek, dieru na trhu tak zaplnila a skúša podnikať. V Dúbravke tak ponúkala maľované obklady, dekorácie, nádoby až z Mexika. Usmiaty pán nám zas vysvetlil, aké sú rozdiely v medoch, akú majú silu a aké vyrába. Inde predviedli a aj sme si vyskúšali vysypať obrázky pieskom či modelovať z hliny. Našli sme aj sošky z Nepálu, ručne vyrezané drevené lyžičky rôznych tvarov, náušnice od výmyslu sveta, olejčeky, tašky, tričká, hračky, šperky, keramiku, hrnčeky, prírodné produkty, dobrotky a ešte omnoho viac. Organizátor jarmoku Manik z Projektu život povedal, že prvý dúbravský jarmok, ktorý bol v kultúrnom dome v marci, bol len testom - a úspešným. Tentoraz už priestor kultúrneho domu zaplnilo viac než 130 predajcov a jarmok nebol len o nákupoch či obzeraní, ale aj o debatách a stretnutiach.
(lum)
Rybolov, koníky a zakáľačka v kúrii Plauter
Presné údaje o založení mesta Veľký Meder nejestvujú, ale archeologické výskumy dokazujú, že lokalita bola obývaná už v období sťahovania národov a podľa predpokladov mesto dostalo pomenovanie od Arpádovho staromaďarského kmeňa, ktorý dal pomenovanie celému maďarskému národu a ktorý sa svojimi ľuďmi usadil na dnešnom Žitnom ostrove.
Vzdialenosť: 80 km
GPS: N47°51'23'' E17°46'13''
Doprava: Autom 1 hod. 15 min., rovnako vlak Regiojet, príp. autobus, v lete pre trénovaných i bicykel.

Villa Meger	
Prvá písomná zmienka o meste je z roku 1268 v listine kráľa Belu IV., kde je usadlosť spomenutá ako majetok komárňanského hradného komitátu ako VILLA MEGER. Mesto však bude zrejme o pár storočí staršie, bolo založené niekedy po príchode starých Maďarov do Karpatskej kotliny
Lesopark s dubmi
Turizmus, poľnohospodárstvo a priemysel existujú popri sebe bez problémov, možno aj v tom spočíva kúzlo tohto mestečka. Je to miesto, kde sa stretáva vidiecky turizmus s kvalitnou gastronómiou. O to sa stará termálne kúpalisko v jedinečnom 100-hektárovom lesoparku na okraji mesta, ktorý predstavuje posledný pozostatok bývalých veľkých dubových lesov v Podunajskej nížine. Miestni veria, že sem chodil na poľovačky aj kráľ Matej, ktorého meno (Corvinus) nesie aj kúpalisko. 
Pamiatky
Mesto ponúka množstvo historických, kultúrnych i architektonických pamiatok. Stojí za to navštíviť mestskú radnicu, rímskokatolícky kostol, ktorý pochádza z prvej pol. 19. storočia a bol postavený na stredovekom základe, či neskoroklasicistickú kúriu z 2. pol. 19. storočia.  Medzi ďalšie dôležité pamiatky mesta patrí i cintorín srbských vojakov s hromadnými hrobmi, ktorý pripomína hrôzy I. svetovej vojny, ako aj pamätník obetiam II. svetovej vojny, ktorý bol odhalený v roku 1991 na Námestí hrdinov.
Tipy na fakultatívne výlety
Mesto má od roku 1973 zriadené termálne kúpalisko na báze horúcich vôd, ktoré sa dostali na povrch vďaka vrtom. Termal Corvinus v letnej sezóne ponúka služby v štyroch bazénoch a celoročne v kombinovanom krytom bazéne. Do prevádzky bol uvedený i nový krytý areál, ktorý okrem bazéna ponúka saunu, detský bazén, vírivý bazén, kaviareň a priestorné šatne. Keďže areál kúpaliska je situovaný v lesoparku,  ponúka výborné možnosti na prechádzky. Neďaleko mesta, ktoré je východiskovým bodom Náučného chodníka Čičovské mŕtve rameno,  sa nachádza aj Gabčíkovská priehrada s možnosťou plavby výletnou loďou. Problémom nie je ani ubytovanie na predĺžený víkend.
Kúria Plauter
Možnosti ubytovania v meste sú naozaj rôznorodé. Penzióny, hotelíky, priváty. Strávil som v mestečku takýto víkend v Kúrii Plauter a môžem vrelo odporúčať. Ubytovanie mimoriadne príjemné. Objekt sa nachádza štvrť hodinku pešej chôdze od  kúpaliska Thermal Corvinus v tichom, nerušenom prostredí, ale pre pohodlnejších tam chodí aj lokálny vláčik, prípadne si v hoteli môžu požičať bicykel. Kúria je nezvyčajná v zmysle veľkosti i vzhľadu, jej architektúra vychádza z tradícií Žitného ostrova a málokto by hádal, že je to prestavaná   administratívna budova niekdajšieho Jednotného roľníckeho družstva.  V areáli o rozlohe 35 tisíc m² sa nachádza jazero s možnosťou lovu rýb, vonkajší bazén, otvorená jazdiareň pre jazdu na koňoch a poníkoch,  ohrady s voľne sa pasúcimi tradičnými staro-
maďarskými plemenami rožného statku. Bezplatné parkovanie osobných automobilov je zabezpečené v areáli hotela. 
Recepcie, svadby, semináre
Zrkadlová a tanečná sála poskytujú elegantný a štýlový priestor na usporadúvanie svadieb a iných rodinných slávností. Malebné vidiecke prostredie je vhodným miestom na usporiadanie dôstojného a originálneho civilného obradu aj pod holým nebom. Exkluzívne priestory majú kapacitu 200 osôb a sú vhodné aj na organizovanie seminárov, obchodných rokovaní či teambuildingových firemných podujatí. 
Rybolov aj domáca zakáľačka
Štrkovisko je zarybnené kaprami, lieňmi, tolstolobikmi, šťukami, zubáčmi, karasmi, pleskáčmi, boleňmi či ploticami. Perfektne vybavená vonkajšia kuchyňa umožňuje z úlovku rovno pripraviť nejakú rybaciu špecialitu, napríklad tradičnú rybaciu polievku halászlé, pri ktorej vám miestni odborníci radi poradia. 
Mimoriadnym lákadlom tohto ročného obdobia je možnosť realizovať kompletnú domácu dolnozemskú zakáľačku, buď svojpomocne, alebo s odborným poradcom.  Takýto happening môže byť aj vhodným darčekom pre priateľskú partiu a rovno ju možno spojiť s oslavou. Majiteľ ponúka aj možnosť klobásky a iné výrobky na mieste vyúdiť. 
Ceny bezkonkurenčné
Našinca nepochybne zaujíma aj cena. Návštevník musí byť, ak nie rovno nadšený, tak minimálne veľmi spokojný s pomerom ceny a poskytnutých služieb.  Len na ilustráciu: žiadne rezervačné poplatky, bezplatné storno, zabíjačka s kompletnými službami už od 250 eur podľa veľkosti prasaťa, kompletná svadba už od 40 eur na osobu . 
Ľubo Navrátil
Dúbravské rozprávky
Ako sa Puding stal školníkom

Čo myslíte, kamaráti, stihol kocúrik Puding školu? Pamätáte si? V našom príbehu sa minule konečne stretol s prvákom Félixom a spoznal i dievča s nekonečnými otázkami – prváčku Kristínku. No aby sme dlho nerozprávali, poďme rýchlo za nimi, veď do školy dobiehali s posledným zvonením...

Ach jaj, idú nezbedníci,
Noví moji pomocníci,
Každý, kto sa spozdí veru,
Skúsi moju opateru,
Pomáhať sa predsa patrí,
Lístia kopa, ako Tatry!  
Skôr než sa prváčka Kristínka stihla nadýchnuť pred sériou svojich nekonečných otázok, rozkročil sa naoko prísny školník Milo, založil si ruky vbok a zagánil smerom k prvákovi Félixovi: „Ja som vás chcel za neskorý príchod nechať po škole, ale vidím, že vy ste si rovno priniesli posilu!“ Vtom spoza Félixovej školskej tašky rýchlo vykuklo nesmelé mačacie uško. Školník Milo nelenil a kocúrika Pudinga vytiahol rovno za uško na svetlo školské.

Rád by som sa predstavil, 
Kde som sa tu objavil.
Sladké meno veru mám,
Kocúr Puding sa volám.
Félix a Kristínka sa tak naľakali prísneho pohľadu školníka Mila, že ufujazdili rovno do 1.B.  Školník Milo len mávol nad nimi rukou, jeho zaujímal tento nevšedný štvornohý votrelec: „A vysvetli mi, ty sladké čudo. Odkedy mačky chodia do školy?“ 
Ako poznáte nášho Pudinga, on sa narodil ako kocúrik, ktorý z ničoho nemá strach. Preto sa smelo postavil na zem, poklonil sa a od srdca zaspieval:

Hľadal som ja najprv meno,
Dúbravkou blúdil strateno,
Domov teraz vlastný mám,
Rád sa ďalej vzdelávam.
Nechcem vo dne byť len sám,
Kamarátov si hľadám.
Takáto krásna pesnička obmäkčila aj tvrdé srdce školníka Mila. Najprv pomykal fúzami, poškrabal sa za uchom, posunul si čiapku na hlave a... : „Nuž, milý Puding, akurút som chcel zájsť za pani riaditeľkou, že by sa mi zišiel školnícky pomocník. Iste, mohol by som to urobiť, ale načo pani riaditeľke pridávať starosti, keď jeden šikovný školnícky pomocník stojí rovno predo mnou.“
Kamaráti, už tušíte, ako dnes končí náš príbeh? 

Školský zvonec stláča,
Vaše malé mača!

Zuzana Tkáčiková

Bilíkova spolupracuje s Nitrou     
Na základe žiadosti klubov v súlade so Súťažným poriadkom schválila riadiaca zložka súťaží Slovenskej volejbalovej federácie tri farmárske  vzťahy v ročníku 2015/16. Medzi nimi aj farmársky vzťah ŠŠK Bilíkova s COP Volley Nitra. V posledných rokoch je to pre Bilíkovu tretí vzťah. Predtým spolupracoval klub s VK Doprastav a VŠK Panaeurópa.
„V klube máme niekoľko mladých nádejných dievčat, kadetských reprezentantiek a pre nich je dobré, že si môžu v Nitre vyskúšať aj najvyššiu volejbalovú súťaž,“ povedal nám predseda ŠSK Bilíkova Ján Dančík. Centrum olympijskej prípravy (COP) SVF je strediskom zriadeným Slovenskou volejbalovou federáciou (SVF), ktorého hlavným garantom je Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR. Projekt centralizovanej prípravy mládežníckych reprezentačných tímov vo volejbale vznikol už v r. 1996. COP zabezpečuje komplexnú športovú prípravu vrátane tréningového a súťažného procesu pre talentované hráčky.
(pej)
Bronz pre štvrtákov
Hokejový klub Tigers Viedeň (Rak.) usporiadal prvý tohtoročný zväzový turnaj žiakov 4. ročníka  v minihokeji. Turnaja pod názvom TIGERS CUP 2015 sa okrem domácich zúčastnili štyri bratislavské družstvá a to Slovan, ŠHK HOBA, Ružinov a Lamač, ako aj HO Hamikovo Hamuliakovo.
Družstvá rozdelili do dvoch skupín, kde sa hralo systémom každý s každým. V skupine B ŠHK HOBA vysoko zdolal Tiger Viedeň (10:1) a potom nešťastne podľahol HO Hamikovo (3:4).  V stretnutí o tretie miesto jasne zdolali bratislavský Slovan (13:4). Turnaj vyhral Ružinov pred Hamikovom, ŠHK HOBA (na snímke), Slovanom, Lamačom a domácou Viedňou.                                                                                                      (pej)
Šarkanovi nestačil ani špagát, stúpal vyššie a vyššie
Krásny jesenný deň. Vietor nikde. Tak vyzeralo doobedie pred októbrovou Dúbravskou šarkaniádou. Ako na objednávku však krátko pred akciou začalo jemne pofukovať,  časom vietor trošku zosilnel, a tak lienky, čajky, šarkan s okuliarmi či poriadne dlhým chvostom poletovali nad Pekníčkou.
V parku Pekníkova sa súťažilo v kategóriách ktorý šarkan najvyššie vyletí a o najkrajšieho vlastnoručne vyrobeného šarkan. Deti a aj rodičia pomáhali drakom behaním, nadhadzovaním a skúšaním púšťania. Súťaž otvoril vicestarosta Ľuboš Krajčír, starosta Martin Zaťovič zas všetkých na konci pozdravil a oceneným odovzdal ceny.
Prvenstvo vo výške patrilo počas súťaže šarkanovi so slnečnými okuliarmi, neskôr však začal na oblohe kraľovať šarkanisko s dlhým chvostom so stužkami, ktorý vyhral v kategórií vlastnoručne vyrobený. Jeho zhotoviteľ mu musel dokonca nadväzovať špagát, lebo stúpal stále vyššie a vyššie.  Domáci šarkan tak porazil všetky kupované.
Kto nemal šarkana mohol sa pripojiť k vyrábaniu šarkanov, alebo si zasúťažiť, napríklad vo fúkaní balónov.
Zohrieval čajík a potešili koláče od Našej pekárne v OC Saratov a so šarkanmi prišla 24. októbra na Pekníčku aj dobrá nálada a energia.
(lum)

Bronz pre najstaršieho účastníka turnaja
Denné centrum č. 4, Zdenka Bestenrenierová a Ľudovit Pokojný sa stali víťazmi prvého ročníka bowligového turnaja seniorov. Turnaj organizovalo odelenie školstva, kultúry, športu a projektových činností, komisia športu MZ Dúbravka a Rada seniorov.   
„Nakoľko denné centrá (DC) navštevujú dôchodcovia, je tu väčšia pravdepodobnosť chorobovosti či úrazov. Tak sa aj stalo a z týchto dôvodov neboli dve centrá kompletné. Nahradili ich dôchodcovia z iných denných centier,“ hovorí duša podujatia Zuzana Marková, koordinátorka Rady seniorov. V súťažiach jednotlivcov bolo najúspešnejšie Denné centrum č. 1, ktoré získalo jedno prvé a dve druhé miesta.                                                                                                                                 
Podujatie sa veľmi páčillo aj dvom prítomným poslancom Branislavovi Semančíkovi a Miroslavovi Sedlákovi. Potvrdzujú to slová predsedu komisie športu MZ Dúbravka B. Semančíka: „Bol som aj s kolegom veľmi príjemne prekvapený priateľskou, priam rodinnou atmosférou. Niektorí hrali bowling po prvý raz. Veľmi sa snažili a popritom stačili povzbudzovať aj svojich súperov. Viacerým sa to tak zapáčilo, že sa rozhodli bowling hrávať častejšie.“    
Ceny pre najlepšie družstvá a jednotlivcov odovzdali zástupca starostu Ľuboš Krajčír,  Branislav Semančík, Miroslav Sedlák a Zuzana Marková. Po skončení slávnostnéhu aktu nasledovalo posedenie s občerstvením. 
Najstarším účastníkom turnaja bol 89-ročný Michal Horváth, ktorý mimochodom skončil v súťaži jednotlivcov na vynikajúcom treťom mieste!
VÝSLEDKY – družstvá: 1. DC 4. (R. Rubínková, Zl. Smolková, E. Tomanová, M. Štefanovská, Ľ. Pokoj-
ný, O. Matrková) 420, 2. DC – zmiešané družstvo (A. Móza, M. Horváth, Ľ. Kišová, A. Tomášová, O. Letková, R. Gašparíková) 368, 3. DC 1. „B“ (R. Masarovichová, Bestenrenierová, K. Vávrová, M. Klčová, E. Lauková, A. Dosoidilová) 361, 4. DC 1. „A“ (J. Vilém, M. Šimeček, M. Klčo, J. Brenčičová, O. Šimečková, J. Petrovský) 338. Muži: 1. Ľudovít Pokojný 123, 2. J. Petrovský 98, 3. M. Horváth 75. Ženy: 1. Zd. Bestenrenierová 90, 2. A. Dosoidilová 82, 3. E. Tomanová 81.
(pet)
Poďakovanie za pomoc
Nie je tajomstvom, že športové kluby sú vdačné za každú materiálnu či finančnú pomoc. O jednej hovorí športový riaditeľ ŠHK HOBA Branislav Semančík: „V mene nášho klubu veľmi ďakujem  zamestnancom spoločnosti Quintiles (ku ktorým patrí aj mamička nášho hráča Janka Marušinca), že nám ponúkli výťažok z firemnej lotérie realizovanej pri príležitosti MS v hokeji. Finančné prostriedky boli po dohode venované družstvám predprípravky a prípravky na nákup pomôcok na tréningy všeobecnej a špeciálnej prípravy, ktoré vybral vedúci tréner predprípravky Ján Dragúň. “                                                      (efý)                                                                                                                                 

DÚBRAVSKÉ NOVINY * Vychádzajú mesačne * Vydáva samospráva mestskej časti Dúbravka,  Žatevná 2, 841 02 Bratislava * Mediálna komisia:  Mgr. Marcel Burkert (predseda), Vladimír Straka (podpredseda), Maroš Repík, Ing. Jana Jarošová, Miroslav Markovič, Jozef  Petrovský, Jozef Beňadik, Ing. Peter Hanulík (členovia) * Tajomník MK: Mgr. Ľubo Navrátil  * Šéfredaktorka: Mgr. Lucia Marcinátová * Administrácia: Dúbravské noviny, Žatevná 4, tel.:  02/6920 2521,  e-mail: tlacove@dubravka.sk, Inzercia: navratil@dubravka.sk *  Tlač: Versus, s.r.o. * Redakcia si vyhradzuje právo krátenia, úpravy aj neuverejnenia neobjednaných príspevkov  * Príspevky posielajte podľa možnosti v elektronickej podobe  * Nevyžiadané príspevky a podkladové materiály nevraciame  * Reg. číslo EV4115/10 * Vyšlo 30. septembra 2015.