Tajuplná sobotňajšia noc v múzeu
Pozrieť si Dúbravské a Vodárenské múzeum,  prežiť v jednom tajuplnú noc s vílami a vodníkom, no naučiť sa aj niečo o histórii, a aj o tom, aké je to tráviť čas mimo domova a ako vychádzať s rovesníkmi. O tom všetkom bola pre dúbravské deti Noc múzeí.
Pred múzeom sa zbierali karimatky a spacáky a bolo počuť Lenku Kampmillerovú Moravíkovú, riaditeľku Základnej školy Nejedlého, ako sa lúči s rodičmi: „Pokojne choďte domov, užite si voľný večer, my sa postaráme.“ Niektorí žiaci totiž v noci na 16. mája nespali doma, ale v múzeu. 
Mestská časť Bratislava Dúbravka v spolupráci Dúbravským a Vodárenským múzeom zorganizovali pri príležitosti 11. ročníka Noci múzeí a galérií zážitkový program pre deti. V duchu názvu medzi-
národnej akcie, ktorá má predstaviť ponuku múzeí a galérií a chrániť kultúrne dedičstvo, prebiehal aj v noci. Dúbravské deti sa stretli s karloveskými kamarátmi a prespali vo Vodárenskom múzeu v Karlovej Vsi.
Keďže kapacita nášho Dúbravského a aj Vodárenského múzea je obmedzená, oddelenie školstva, kultúry, športu a projektových činností vylosovalo jednu dúbravskú školu. Priamych účastníkov zo školy vyberala už samotná riaditeľka. Lenka Kampmillerová hovorí, že sú tu aj také deti, ktoré sa nedostali na Noc v knižnici, alebo tie, ktoré boli cez víkend s rodičmi doma a podobne. Dokopy sa nakoniec zozbieralo 24 malých aj väčších nocľažníkov – od druhého do piateho ročníka.
„Najskôr si pozrieme pripravovanú expozíciu nášho Dúbravského múzea, potom sa presunieme do Karlovej Vsi do Vodárenského, kde vás čaká program,“ vítal deti v múzeu v Dúbravke jeho správca Ľubo Navráti. Na prehliadke Dúbravským múzeom deti sprevádzal Starodúbravčan Vít Granec. Výkladom prešiel od dúbravských skamenelín až k vínu, nevynechal zaujímavosti o rodákoch alebo o tom, ako sa Dúbravka preslávila až v Amerike.

Záhradné prebudenie
Vo Vodárenskom múzeu deti čakal program aj večera formou teplého bufetu. Poznávalo sa, súťažilo, ožili rozprávky, čítali sa a aj premietali, a počas celého programu asistovali víly a vodník. Nedeľa pokračovala rannou prechádzkou po záhrade a popri Dunaji. 
Prebudiť sa v múzeu a v krásnom prostredí pri Dunaji, takú nedeľu mal asi máloktorý Dúbravčan. Naše deti mali to šťastie... “Zažili sme prekrásnu noc vo Vodárenskom múzeu. Získali sme veľa informácií o histórii bratislavského vodárenstva a absolvovali sme prehliadku novej interaktívnej expozície vodárenského systému. Včera sme si pozreli exponáty v našom Dúbravskom múzeu a dozvedeli sme sa zaujímavé skutočnosti o histórií Dúbravky,” povedala riaditeľka školy na Nejedlého ulici po skončení podujatia. 
Lucia Marcinátová
Chyby na dúbravskej trati pomôžu Karlovke
Novú spádovú nemocnicu v areáli vojenskej nemocnice nepovolí magistrát kvôli doprave, Lamač by mal mať trolejbusy a Dúbravka aspoň jeden bezbariérový a moderný podchod.  Aj takéto novinky zazneli na verejnej debate, ktorú 19. mája organizovala Mestská časť Bratislava Dúbravka. Dôvodom boli stále opakujúce sa otázky obyvateľov ohľadom nedostatočnej MHD, chyby na električkovej trati po jej modernizácii a možnosť predstaviť obyvateľom dopravné plány a novinky. 
Pozvanie na diskusiu prijali hlavná dopravná inžinierka Tatiana Kratochvílová, dopravný inžinier magistrátu Peter Bánovec, Vladimír Lipský z Dopravného podniku Bratislava, Bronislav Weigl, člen predstavenstva Dopravného podniku Bratislava, za mestskú časť debatoval starosta Martin Zaťovič.
Električky opäť odstavia
Električky na dúbravskú trať vrátili po modernizácii vlani 18. novembra, trať bola pritom skolaudovaná len nedávno a niektoré chyby stále odstraňujú, niektoré sa však už odstrániť nedajú, do projektu vraj magistrát zasahovať nemôže. Tak dopadla modernizácia električkovej od Hanulovej k ulici Pri kríži, na ktorú išli európske peniaze, dokopy 8,2 milióna eur.
Lepšie by mala skončiť Karlova Ves, mesto sa chce totiž pri modernizácii trate poučiť z chýb v Dúbravke. Trať, presne 6,8 kilometrový úsek od tunela po M.Sch.Tranovského, by mali začať opravovať budúci rok. Dúbravčanov zaujímalo, ako budú počas prác na trati cestovať.
 „Náhradná doprava bude autobusová,“ povedal Peter Bánovec z magistrátu. „Problémy na električkovej trati Dúbravke sú, pre nás je to poučenie, aby sa chyby neopakovali. Mesto má tiež požiadavku na zatrávnenie trasy.“
Oprava trate v Karlovej Vsi by mala Dúbravke okrem odstávky električiek priniesť aj trvalé dopravné zmeny. Na Damborského by mal vzniknúť prvý bezbariérový podchod v Dúbravke s výťahom a aj prvá integrovaná zastávka, čiže taká, kde budú stáť električky aj autobusy a ľudia nebudú musieť prechádzať cez cestu. Ďalšiu integrovanú zastávku plánuje mesto na Molecovej.
Keďže chyby na dúbravskej trati pomôžu Karlovke a magistrát priznal nedostatky, starosta Zaťovič očakáva, že mesto pomôže Dúbravke dopravne inak. Dobrou správou je, že nové nízkopadlažné električky by mali byť kompletne nasadené na linku číslo 4.

Jeden či dva prestupy – štandard
Okrem trate sa ľudia najviac pýtali na MHD a jej vylepšenia. Dúbravčanom chýba priamy spoj na Kramáre, kritizovali, že jediné dva autobusy do centra jazdia po takmer identickej trase, ne-
existujú expresné autobusy, ktoré jazdili kedysi. „Objednávateľom je hlavné mesto,“ vysvetľoval ľuďom Bronislav Weigl z dopravného podniku. „Mesto teda musí rozhodnúť, či spoje pribudnú.“ Vysvetlil tiež, že autobus na Kramáre nebude, lebo mesto tu predlžovalo trolejbusovú trať z fondov a obmedzenie neekologických autobusov bola podmienka projektu. Jedinou zmenou v MHD, ktorú Weigl na debate pripustil, je možná zmena trasy „dúbravského motáka“, ako nazval minibus číslo 27, ktorý jazdí po mestskej časti. 
Expresy sú vraj minulosťou, lebo dnes by stáli v zápchach a ľudia si presadili viac zastávok. Jeden alebo dva prestupy sú podľa Bánovca bežný štandard MHD aj v iných mestách Európy.
Odborníci na dopravu sa zhodli na tom, že ak chcú ľudia v budúcnosti cestovať po hlavnom meste, je nutné zriadiť buspruhy a ľudia musia prestúpiť z áut do MHD. Tá sa však musí zatraktívniť, na čo však mesto nemá peniaze.
Hoci sa teda zlepšenia MHD Dúbravka v blízkom čase nedočká, zmena príde s dopravným generelom, ktorý mesto spracováva a aj s parkovacou politikou mesta. Debata však otvorila problémy, dala odpovede na niektoré otázky, rozprúdila diskusiu. Dúbravka bude s podobnými verejnými debatami pokračovať, osobitná bude napríklad k parkovaniu.           
Lucia Marcinátová

Jubilantky s karafiátmi  
Tradičné májové posedenie seniorov Denného centra 1. v Kultúrnom centre Fontána bolo spojené s oslavou Dňa matiek. Pochopiteľne, nechýbali ani muži registrovaní v tomto klube, a ani starosta MČ Dúbravka Martin Zaťovič. V úvode sa predstavili so svojim pásmom ku Dňu matiek deti z MŠ Pri kríži. Členky klubu, ktoré v druhom štvrťroku majú životné jubileum, dostali kyticu červených karafiátov. V programe nechýbala ani tombola, do ktorej prispeli členovia klubu, občerstvenie a potom už patril parket tancu. Nakoľko v klube je menej mužov, niektoré ženy vytvorili medzi sebou tancujúce dvojice a vôbec im to nevadilo.                                
 (pet)

Električka má prednosť
Hoci svieti zelená na cestnej časti, pre električkovú trať neplatí. Električka má totiž pred chodcami prednosť. Problém v súvislosti s prechádzaním cez trať nastal v Dúbravke po modernizácii električkovej trate. Pribudli totiž nové semafory, ktoré platia pre automobilovú časť a nie električky. 
Chodcom to spôsobuje zmätok, cez trať často prebehujú deti a mnohé si myslia, že zelená cez priechod platí aj pre nich. Prišlo už aj k úrazu.
Magistrát síce pri priechodoch osadil výstražné tabule – Električka má prednosť, niektoré však už zmizli.
Pre zvýšenie bezpečnosti Miestny úrad preto inicioval na základných školách, ktoré mestská časť zriaďuje, osvetu. Prechádzanie cez trať po novom preto žiaci v školách preberali. Formy boli rôzne - hry, rozhlasové okienko aj názorné ukážky priamo pri trati. 
Žiaci tak už vedia, že električka má absolútnu prednosť, a to dokonca aj pred semaforom. My ostatní, na to tiež nezabúdajme.                   
 (lum)

Prekonajte svojho starostu 
Mestská časť Dúbravka organizuje športovo-kultúrne podujatie o pohár starostu Osobnosti verzus poslanci. Okrem futbalu budú aj atrakcie pre deti: skákaci hrad, maľovanie na tvár, umelá brána s umelým trávnatým povrchom určená na penalty (od 12:00 hod.) A deti do 12 rokov sa pokúsia prekonať starostu v bráne penaltovým rozstrelom. Kde? Areál na Harmincovej. Kedy? 13. júna od 9.00 hod. Na podujatí bude stánok s osviežením a občerstvením. Pozvaný je aj najlepší futbalový freestylista Michal Rimovský a ponuku prijali napríklad Tommy Kid Kovacs, Štefan Kožka, Igor Kmeťo, Paľo Drapak, Ivan Maljar, Július Šimon, Vladimír Dracula Moravčík a Jozef Lohyňa. Podujatie vyvrcholí exhibičným zápasom československý lev (osobnosti) proti starostovmu tímu (poslanci).

Súťaže pokračujú
V poslednom čísle sme vyhlásili Súťaž o najkrajšiu predzáhradku a balkón. Počasie záhradkárčeniu praje, zapojiť sa ešte dá. Fotografie vašej predzáhradky alebo balkóna zbierame do 4. septembra. Na fotografii alebo v sprievodnom liste uveďte adresu  súťažiaceho a telefónne číslo. Prihlášky posielajte na adresu: oddelenie Životného prostredia, Miestny úrad Bratislava - Dúbravka, Žatevná 2, 844 02 Bratislava s označením  „Súťaž – najkrajšia predzáhradka" alebo „Súťaž – najkrajší balkón", alebo elektronicky na adresu: skacanova@dubravka.sk. 
Prví traja súťažiaci budú odmenení poukážkami 
● v kategórii predzáhradka podľa 
umiestnenia v cene  50, 40,  30 eur. 
● v kategórii  balkón  podľa umiestnenia  v cene  25, 20,  15 eur.
Okrem predzáhradok a balkónov súťažíme aj vo fotografovaní. Fotosúťaž s názvom 7 divov Dúbravky, ktorú vyhlásili Dúbravské noviny v spolupráci s firmou Zoner, s.r.o. stále pokračuje. Dobrá správa je, že fotiť môžete celé leto, uzávierka je na konci septembra. Fotografie posielajte na adresu redakcie alebo mailom na tlacove@dubravka.sk do predmetu dajte 7 divov Dúbravky.
Súťažíme v troch tematických okruhoch, do ktorých sa však zmestí všetko, čo nejako súvisí s Dúbravkou a je zaujímavé či vtipné. 
1) Div ľudský (človek, osobnosť alebo dielo človeka v Dúbravke); 
2) Div prírodný (zvieratá alebo čo príroda vyčarovala v našej Dúbravke);
3) Môj div dúbravský(môj osobitý div, môj nápad v našej mestskej časti).

Dúbravská detská cyklistická súťaž
Novinkou v súťažení je Dúbravská detská cyklistická súťaž. Malí cyklisti si musia nachystať nohy a bicykle 10. júna o 14-tej v Parku Družba pri Zá-
kladnej škole Beňovského.
Kategórie a dĺžky tratí: Mikro (2009 a ml., 600 m), Mili (2007, 2008, 1200 m), Mini (2005, 2006, 2500 m), Mladší žiaci/-čky (2003, 2004, 3000 m), Starší žiaci/-čky (2001, 2002, 5000 m), Dorastenci/-ky (1999, 2000, 6000 m), Starší dorastenci/-ky (1997,1998, 9000 m). 
Všetci účastníci súťaže musia byť povinne vybavení prilbou! Musia mať vyplnenú prihlášku a súhlas rodiča podpísaný zákonným zástupcom! Pri-
hlášku so súhlasom rodiča si môžete stiahnuť na stránke Dúbravky www.dubravka.sk

Podujatie podporili: Bicykle u Mira, ZŠ Beňovského.

Veľkokapacitné kontajnery v Dúbravke počas júna
Kontajnery sa pristavujú postupne od 12. hod.
 4. jún - K Horánskej studni  ( parkovisko pri kostole )
 4. jún - Žatevná pri požiarnej stanici chodník 
11. jún - Červenákova 19, parkovisko 
11. jún - Ožvoldíkova 12 parkovisko pri KC Fontána
18. jún - Landauova 8-10-12
18. jún - Bezekova - Hanulova - trafostanica
25. jún - Bošániho 1-roh Ľ. Zúbka 31
25. jún - Tranovského 12 - roh Cabanovej 
V prípade, že nebude možné pre parkujúce vozidlá pristaviť kontajner na určené miesto, bude kontajner zložený na najbližšie možné miesto na určenej ulici.

Podnikatelia budú prispievať na cesty
Dúbravka obmedzila herne, od exstarostu bude vymáhať peniaze
Psy a najmä ich výkaly, podlžnosti bývalého starostu, no aj obmedzenie času herní, etický kódex či fond statickej dopravy. To všetko boli témy posledného zasadnutia našich poslancov.
Rokovanie 5. mája v KC Fontána na Ožvoldíkovej, ktoré bolo možné sledovať aj online, otvorila dlhšia debata a správa o činnosti mestskej polície. Poslanci sa pýtali a navrhovali problematické lokality, ktoré by mala polícia kontrolovať. 

Staronový problém
Diskusia sa točila aj o neúspešnosti pokutovania psíčkarov, ktorí po svojom psovi nezbierajú exkrementy. Nielen kvôli psom, ale pre vyššiu bezpečnosť v mestskej časti sa navrhovali kamery, hliadky v civile či bicykle.
„Zo zákona nemôžeme urobiť obhliadku v civile,“ argumentoval veliteľ okrskovej stanice Vladimír Stanko. Dodal, že polícia môže psíčkarov pokutovať len vtedy, keď vidí, že sa pes vyšpinil, iné možnosti vraj nemá. Problému psíčkarov, zbieraniu exkrementov a vysypávaniu košov sa budeme preto podrobnejšie venovať v niektorom z ďalších čísel Dúbravských novín.
Polícia nakoniec prisľúbila, že po dohode so samosprávou bude robiť kontroly na určených miestach mestskej časti. „Budeme sa snažiť pokrývať tie miesta hliadkami,“ uzavrel Stanko.

Neoprávnený príjem?
Správu mestských policajtov vystriedala  správa miestnej kontrolórky Ruženy Záthureckej o výsledkoch finančnej kontroly. Záthurecká preverovala preplatenie nevyčerpanej dovolenky bývalému starostovi Dúbravky Jánovi Sandtnerovi (nezávislý). Ukázalo sa, že niekdajšiemu starostovi preplatilo mzdové oddelenie úradu dovolenku neoprávnene. Mestská časť bude preto žiadať od bývalého starostu vrátenie neoprávnene vyplatených peňazí, ktoré dostal k výplate za december 2014 ako náhradu za nevyčerpanú dovolenku. Nevyčerpanú dovolenku a jej preplatenie mali totiž schvaľovať miestni poslanci uznesením, čo neurobili. Ide o sumu 2870,70 eura.
Záthurecká zároveň upozornila, že niekdajší starosta mal nižší nárok na dovolenku, ako si čerpal. V rokoch 2012 a 2013 mu vymerali dovolenku nad rámec zákonných nárokov, a to ročne päť dní. Na starostu sa totiž nevzťahuje kolektívna zmluva, ktorá pracovníkom úradu vymeriava päť dní dovolenky navyše. Starosta je totiž volený a nie je v pracovnoprávnom vzťahu.
Kontrolórka zhodnotila, že podľa zákona je starosta povinný vrátiť vyplatenú náhradu mzdy za dovolenku alebo jej časť, na ktorú stratil nárok alebo na ktorú mu nárok nevznikol.
Prednosta úradu Rastislav Bagar preto povedal, že právne oddelenie úradu bude finančné prostriedky vymáhať. „Budeme ich vyžadovať. Zodpovedná mzdová referentka a ani vedúci oddelenia už na úrade nepracujú.“
Boj proti herniam
Pozitívnejšou správou zo zastupiteľstva je snaha Dúbravky obmedziť herne v mestskej časti. Miestni poslanci totiž schválili nové, kratšie otváracie hodiny pre herne a prevádzky hazardných hier. Starosta Dúbravky Martin Zaťovič vysvetlil, že mestská časť chce takouto formou obmedziť hazard, stále vznikajúce nové herne a zvýšiť bezpečnosť. Mestské časti nemajú iné možnosti ako herne obmedziť.
Po novom budú môcť byť prevádzky hazardných hier v Dúbravke otvorené od 10-tej do 22.00. 
Schválené všeobecne záväzné nariadenie by malo platiť od 1. júna. Kontrolovať jeho dodržiavanie môžu zamestnanci mestskej časti a mestská polícia.
Okrem času v prevádzkach hazardných hier zmenila Dúbravka aj časy stavebnej činnosti vo vonkajšom a aj vnútornom prostredí. V interiéri je počas víkendu stavebná činnosť zakázaná, vonku sa môže pracovať len v sobotu od 8.00 do 13.00. 

Fond na cesty a parkovanie
Novinkou zo zasadnutia je aj zriadenie Fondu statickej dopravy a aj jeho štatútu k 15. máju. Prispievajú do neho developeri a podnikatelia mestskej časti. Príspevok sa týka firiem, ktoré pri svojich prevádzkach nemohli vybudovať potrebný počet parkovacích miest. Za zriadenie jedného parkovacieho stojiska budú prispievať sumou 5000 eur. 
Do fondu pôjdu aj peniaze z podielu hospodárskeho prebytku v Dúbravke alebo finančné dary na komunikácie. Peniaze z fondu majú ísť prioritne na budovanie parkovacích miest, v prípade potreby sa môžu financie využiť aj na výstavbu, opravu a údržbu ciest v správe mestskej časti a podľa návrhu poslanca Pavla Vladoviča aj na bezbariérové nájazdy na cestách.

Zmeny: etika, knižnica etc.
Pre ľudí skôr formálna, no napriek tomu významná zmena je správa Domu kultúry Dúbravka. Poslanci rozhodli, že bude prenesená na mestskú časť. Kultúrnej ponuky a programov sa zmena nedotkne. Spolu s kultúrnym domom prejde pod mestskú časť aj správa Miestnej knižnice Dúbravka na Sekurisovej ulici.
Dom kultúry od roku 1991 fungoval ako príspevková organizácia mestskej časti. Dôvodom zmeny je zlý technický stav objektu a nutná rekonštrukcia. Vedenie mestskej časti musí totiž v súvislosti s obnovou hľadať externé zdroje financovania.
Na záver rokovania poslanci ešte prijali etický kódex volených predstaviteľov mestskej časti. Starosta a poslanci by sa teda mali správať tak, aby zostala zachovaná dôveryhodnosť mestskej časti. Posilnia tiež informovanosť, otvorenosť a transparentnosť. 
Dúbravka tak snáď v rebríčku transparentnosti samospráv Otvorená samospráva dopadne lepšie než vlani, keď sa umiestnila na 83. mieste a z bratislavských mestských častí bola za ňou už len Vrakuňa.
Lucia Marcinátová
Starý most má novú farbu
Hoci stavba nového Starého mosta a električky do Petržalky na Bosákovu je v sklze niekoľko mesiacov, most má už svoju novú farbu. Mesto ho natiera na zeleno-sivo tak, ako o tom rozhodli v hlasovaní Bratislavčania. Na Štúrovej ulici tiež začali klásť chodníky. 
Novinkou v rámci stavby Starého mosta je podľa hovorkyne magistrátu Ivany Skokanovej aj vysúvanie ďalších 30 metrov oceľovej konštrukcie. „To predstavuje približne štvrtinu z celej dĺžky mosta. Na most sa už kladú aj chodníky.“
„Chodníky budú dláždené tak, ako sa na ulicu v centre mesta patrí,“ priblížil primátor Bratislavy Ivo Nesrovnal. „Pôvodne mali byť chodníky len betónové.“ Všetky chodníky by mali byť hotové do konca júna.
Električková trať a nový Starý most sú súčasťou budovania 1. etapy nosného systému mestskej hromadnej dopravy do Petržalky. Projekt a jeho financovanie schválila Európska komisia,  z Kohézneho fondu naň vyčlenila 63 miliónov eur. Zhotoviteľ, firma Eurovia, ho však musí stihnúť dokončiť do konca roku 2015.
(lum)
Dúbravka má priveľa herní, príroda a zeleň zažívajú útok
Stále opakujúce sa slovo doprava, dom kultúry a jeho stav či miesta v materských školách. To všetko sú podľa nových poslancov hlavné problémy mestskej časti. 
Kto je poslancom vo vašom volebnom obvode a čo by chcel urobiť? Kto chodil na hodiny spevu a kto rád pozoruje nočnú oblohu? Predstavovanie našich poslancov pokračuje, dnes opäť jeden poslanec z každého volebného obvodu, spravodlivo podľa abecedy.
Položili sme rovnaké otázky:
● Ste novým poslancom v mestskej časti, alebo odkedy pôsobíte v komunálnej politike?
● Prečo ste kandidovali do zastupiteľstva?
● Ste poslancom, no čo robíte mimo politiky, čo vás živí a čo baví?
● Aké sú podľa vás tri najväčšie problémy Dúbravky?
● Aké miesto v Dúbravke máte radi (vyberte dve) a prečo?
● Čo by ste chceli v Dúbravke zmeniť, zlepšiť a ako to chcete urobiť (stručne a konkrétne pár viet)

1. volebný obvod
Ľuboš Krajčír (NOVA)
Som síce v Dúbravke novým poslancom, ale komunálnej politike sa venujem už viac ako päť rokov.
Do miestneho zastupiteľstva som kandidoval, lebo si myslím, že mladí ľudia by sa mohli venovať viac veciam verejným a svojmu okoliu a nie len kritizovať súčasný stav. Aktívne pomáhať a snažiť sa veci naprávať. Dúbravka bola vždy vnímaná ako jedna z krajších mestských častí Bratislavy obklopená zeleňou s dostatočným množstvom možností na športové využitie - zimný štadión, kúpalisko, futbalový štadión, cyklotrasy v okolí Devínskej Kobyly a podobne. Chcem pomáhať, aby toto všetko mohli Dúbravčania využívať nielen pre svoje uspokojenie, ale i pre ďalšie generácie. A aj toto sú dôvody, pre ktoré som sa rozhodol kandidovať za poslanca mestskej časti.
Vo voľnom čase sa venujem športu, kultúre a rodine  (pán poslanec je zástupcom starostu Dúbravky pozn. red.).
Ako najzávažnejší problém Dúbravky vnímam rannú dopravnú situáciu, zle organizovanú cestnú dopravu, v súčasnosti aj nekončiace problémy a oprávnené sťažnosti obyvateľov na rekonštrukciu električkovej trate, ale tiež počet miest v materských škôlkach.
Mám rád celú mestskú časť Dúbravka, či už prechádzky v starej časti, ktorá má svoje čaro, alebo bicyklovanie v lesoch krížom až na Devínsku Kobylu. Od „starého“ futbalového štadióna je nádherný výhľad na historickú časť Dúbravky v pozadí ukončenú sídliskom.
Chcem zlepšiť situáciu v dome kultúry, aby bol dôsledne využívaný na kultúrne účely s tým priamo súvisí rekonštrukcia budovy, ktorá bola doposiaľ zanedbaná. Viem, že bude problém s finančnými prostriedkami, budem sa preto spolu s ostatnými poslancami snažiť nájsť prostriedky na jeho rekonštrukciu.
Rekonštrukciou medziblokových športovísk by som chcel umožniť mladým ľuďom, ale i ostatným obyvateľom Dúbravky športové využitie pri rôznych aktivitách - mini futbal, basketbal a podobne. Okrem toho mám záujem vylepšovať aj bezpečnostnú situáciu Dúbravky - preventívnymi akciami mestskou políciou v okolí detských ihrísk, škôl, materských škôlok. Chcel by som udržovať a prípadne rozširovať možnosti využitia voľného času našich seniorov, rovnako tak ako opravami športovísk pritiahnuť mládež od počítačov k športu a spoločnému tráveniu voľného času. 
  
2. volebný obvod
Peter Hanulík (Smer)
Nie som novým poslancom a tak mojou výhodou je, že poznám aj resty z minulosti.
Kandidoval som preto, lebo mám rád Dúbravku a veci verejné.
Som živnostník, ktorý sa venuje projektom využiteľnosti obnoviteľných zdrojov, napríklad projekt Zelená planéta. Medzi moje záľuby patrí cestovanie a šport.
Za problém pokladám slabú priechodnosť ulice Harmincova, ideme ju rozšíriť na štvorprúdovú cestu, nemáme priamy spoj na Kramáre a máme herne, ktoré nepotrebujeme.
Mám rád trh pri Obchodnom dome Saratov a tenisové centrum na Lysákovej.
Chcel by som, aby boli Dúbravčania zvýhodňovaní pri parkovaní, aby v tomto volebnom období bola rozšírená Harmincova na štyri pruhy, aby sme mali priamy spoj na Kramáre a krásne by bolo, aby sme boli bez herní.

3. volebný obvod 
Matej Nagy (KDH)
Som novým poslancom a teda v politike pôsobím od ostatných komunálnych volieb.
Asi najsilnejším motorom bol hnev. Hnev na to, že sú snahy zničiť niečo pekné a hodnotné a zameniť to za rýchle zisky bez zodpovednosti. Konkrétne myslím výstavbu v prírodných lokalitách blízkych Devínskej Kobyle.
Mimo verejného života pracujem ako liečebný pedagóg a zároveň riaditeľ v občianskom združení Ichtys v Devínskej Novej Vsi. Je to nízkoprahový program pre deti a mládež. Jednoducho povedané je to forma sociálnej pomoci deťom a mládeži. Hoci ponúkame aj voľnočasové aktivity, no tie sú len cestou k deťom a mladým. Cieľom je pomôcť im v ich ťažkostiach, ktoré ich postretnú, a to buď poradenstvom, preventívnou aktivitou, či inými odbornými metódami.
Musím tiež priznať, že ma baví skoro všetko, čo robím, takže aj práca je mi trochu koníčkom. Ale inak ma baví manuálna práca - v záhradke a okolo domu, mám rád turistiku, cyklistiku, rád si kopnem do lopty a prečítam si niečo hodnotné.
Slovo problém je problematické, lebo má negatívnu konotáciu. Skôr by som to posunul do roviny ako šanca, či príležitosť alebo rezerva. Rozhodne veľkou šancou pre Dúbravku je jej prírodné bohatstvo, na ktoré sa stále útočí. Dúbravka má krásne lesy a lúky. Treba sa postaviť za ich ochranu. S tým je spojená príležitosť v podobe vhodnej polohy na bývanie. Dúbravka má potenciál byť hodnotnou lokalitou, ale je potrebné vyriešiť s tým súvisiace veci – hlavne urbanistické riešenia, dopravné riešenia, ale aj infraštruktúru v podobe škôl, škôlok, sociálnej siete a podobne. Do tretice a to je tá rezerva, ide práve o tú sociálnu sieť. Myslím, že v tejto oblasti môžeme veľa urobiť za málo peňazí. Dúbravka by mohla byť príkladnou mestskou časťou pre celú Bratislavu v sociálnej oblasti. Myslím, že môžeme urobiť veľa pre zdravšie rodiny a nádejnú mládež.
Mám rád Veľkú lúku, len keby z nej nebolo veľké smetisko a vôbec celý les nad Dúbravkou. Ale mám rád aj svoju ulicu, lebo tam mám svoj domov.
Som v sociálnej komisii a rád by som v tejto oblasti priniesol patričné nóvum. Isteže má Dúbravka veľa dôchodcov, no o nich je pomerne dobre postarané. Sú však aj iné skupiny, ktoré pomoc potrebujú a nedostávajú ju -rodiny v rozvodovom konaní, rodiny s nízkymi príjmami, mládež a podobne. Na zmenu a rozšírenie sociálnych služieb v obci potrebujeme tri kroky - zmeny na sociálnom oddelení, napríklad vybudovanie kancelárie prvého kontaktu, vytvorenie platformy tretieho sektora - pre zabezpečenie služieb, na ktoré obec nemá zdroje a získanie ďalších financií -vytvorenie nadácie alebo rozpočtového fondu.

4. volebný obvod
Igor Mravec (SIEŤ)
Do komunálnej politiky som vstúpil v roku 2010, keď som bol prvýkrát zvolený za poslanca do miestneho zastupiteľstva. V prvom volebnom období som mal možnosť dôkladne sa obo-
známiť s fungovaním samosprávy ako aj problémami, ktoré Dúbravku trápia. Z môjho pohľadu obmedzujúcim faktorom rozvoja, ale aj bežného fungovania Dúbravky v rokoch 2010-2014, bolo nie veľmi profesionálne vedenie miestneho úradu na čele s vtedajším starostom. Napríklad som ako člen Rady školy ZŠ Beňovského podporoval promptné riešenie havarijného stavu budovy  školy. Avšak nekvalitná príprava projektu na opravu strechy miestnym úradom  problém zatekania nevyriešila, naopak  po prvom daždi bola budova zatečená opäť. Pochopil som, že môžem presadzovať akokoľvek dobré návrhy, ale ak sa má prostredie a kvalita života v Dúbravke zlepšovať, musí prísť do „starostovskej stoličky“ človek, ktorý bude schopný s podporou zastupiteľstva efektívne a odborne riešiť problémy Dúbravky. Myslím, že v osobe pána Martina Zaťoviča, ktorý bol kandidátom našej pravicovej koalície, sa to aj podarilo.
Primárnym cieľom mojej opätovnej kandidatúry do miestneho zastupiteľstva  bolo pomôcť dosiahnuť pozitívnu zmenu v osobe starostu Dúbravky. Ďalej by som rád prispel svojimi profesionálnymi skúsenosťami  k efektívnemu využívaniu financií mestskej časti,  riešeniu problémov škôl a škôlok, podporil rozvoj športu. Svoje pôsobenie v úlohe poslanca beriem ako službu komunite, možnosť priamo ovplyvňovať k lepšiemu nielen bezprostredné okolie, v ktorom žijem, ale aj každodenný život ľudí okolo seba. Kandidoval som s podporou strany Sieť a v rámci stretávania poslancov tejto strany aj za iné mestské časti si vymieňame informácie o riešeniach problémov a možnom využití týchto riešení v Dúbravke.
Počas štúdia a po skončení vysokej školy som veľa cestoval, strávil som určitú dobu v Austrálii a USA. Po návrate na Slovensko som desať rokov pracoval v bankovníctve, najmä v oblasti kontrolingu ako vedúci oddelenia. V súčasnosti som zamestnaný ako konzultant v medzinárodnej auditorsko-poradenskej spoločnosti, kde sa špecializujem na poradenstvo pre finančné inštitúcie najmä v oblasti IT finančného manažmentu a optimalizácie riadenia nákladov. Medzi moje záľuby patrí šport, dlho som aktívne hrával futbal, ale rád si zahrám aj hokej, bedminton alebo tenis. V zime s rodinou radi  lyžujeme a po celý rok chodievame so psom na prechádzky do okolia Dúbravskej hlavice. Často nás prekvapí krása tunajšej prírody, niekedy však aj sklame  množstvom odpadu, ktorý tu ľudia po sebe nechajú. Radi cestujeme a spoznávame nové miesta a ľudí, ktorí tam žijú. 
Medzi najväčšie súčasné problémy Dúbravky podľa mňa patrí prevádzka Domu kultúry, nakoľko jeho energeticky náročná budova neúnosne zaťažuje rozpočet mestskej časti. Ďalším problémom je doriešenie nepodarených opráv, nevýhodných zmlúv a iných finančných záťaží, ktoré ostali po bývalom vedení mestskej časti. A v neposlednom rade je to problém nedostatku miest v materských škôlkach.“
Ako som už spomínal, mojím obľúbeným miestom je Dúbravská hlavica a jej príroda a potom stará Dúbravka, s jej historicko-vidieckou atmosférou. Na Dúbravke mám práve toto rád, že aj keď žijete v hlavnom meste so všetkými jeho vymoženosťami, nájdete tu miesta, ktoré sú úplne iné a kde človek vie vypnúť od stresu veľkomesta.

Lucia Marcinátová

Deti odskúšali aj starostovo kreslo
Práce zo súťaže Moja Dúbravka ukázali, že deti chodia s otvorenými očami, prekážajú im napríklad smeti, pomalá MHD či zničené ihriská.
„Momentálne píšem knihu,“ prezradila na odovzdávaní cien literárnej súťaže Moja Dúbravka len štvrtáčka zo Základnej školy Beňovského Paulína Michalková. Či bude spisovateľkou ešte nevie, vraví, že je to tak „50 na 50.“
V súťaži, ktorú organizovali Dúbravské noviny v spolupráci s miestnym úradom, získala cenu v kategórii próza za priblíženie vnímania a aj obavy dievčaťa, ktoré sa prisťahovalo do Dúbravky. 
Šiestak Maroš Masár zo Základnej školy Sokolikova zas získal uznanie za svojské odhalenie plánov nášho starostu. Podľa Maroša plánuje starosta v Dúbravke postaviť nový akvapark. Vo veršoch má tento projekt úspech. Maroš píše: „Kasa obce napĺňa sa, radujú sa poslanci.“
Okrem Paulíny a Maroša sme vybrali ďalších 13 mladých literátov, ktorých sme ocenili v literárnej súťaži na tému Moja Dúbravka.
Koncom apríla sme ich zavolali na miestny úrad, aby si slávnostne prebrali ceny z rúk starostu Martina Zaťoviča a jeho zástupcu Ľuboša Krajčíra. So starostom a aj s vicestarostom sa nielen fotili či porozprávali o svojich dielach a nápadoch, ale deti potom nazreli aj do kancelárie starostu, niekoľkí si vyskúšali aj jeho kreslo.
„Kto by chcel byť učiteľom,“ pýtal sa detí starosta, predtým učiteľ na Gymnáziu Bilikova. Záujem však nejavil nikto. Dvaja sa prihlásili, že plánujú byť lekármi, viaceré deti ešte premýšľajú. Isté je, že po svete, a aj našej Dúbravke chodia s otvorenými očami. 
Deti nám totiž vo svojich prácach neprezradili len to, kam radi chodia, čo sa im v Dúbravke páči, ale aj to, čo im prekáža, chýba a trápi. Napríklad smeti, zničené ihriská, paneláky, ktoré vraj rastú ako z vody, chýbajúce koše pre psov či pomalá doprava.  
Ocenené práce budeme preto postupne uverejňovať v Dúbravských novinách, začíname so školami podľa abecedy, dnes teda trošku poézie zo ZŠ Beňovského. Možno vás inšpirujú
Lucia Marcinátová
Ema Szabová, 5. B: Moja Dúbravka
Na výbežku Malých Karpát leží,
Dúbravka naša, v ktorej stále sneží.
Na západe Bratislavy, 
sneh prikrýva naše hlavy.

Deti sa tu hrávajú,
dobre sa tu mávajú.
Sú ich plné ihriská,
parky i športoviská.

Sú tu rôzne stánky aj obchody,
ku ktorým vedú podchody
i prechody.
Nakupujú v nich ockovia i mamičky,
niekedy detičky a často babičky.

Dúbravku lemujú hory a les,
a naše sídlisko je samý pes.
Dúbravku pekné záhradky zdobia, 
ľudia do nich denne s láskou chodia.

Dúbravské pamiatky pozná každý,
ich krása im ostane v pamäti navždy.
Kostol, kostol, kaplnka i kríž,
na týchto miestach sa dušička stíš.

Najčastejšia pokuta? Za otvor v stene
Nedávno sme radili, ako zapísať dieťa do materskej školy, dnes sa pozrieme na tému, ktorá sa týka nás všetkých. Na bývanie. Možno ste kúpili či zdedili byt, alebo si ho plánujete zrekonštruovať či len zaskliť balkón. Môžete. Nesmiete však pritom zabudnúť na úrady a povolenia.  
Kedy treba práce len ohlásiť a kedy je nutné povolenie? To všetko vymedzuje zákon o územnom plánovaní a poriadku. Na podrobnosti sme sa opýtali Ľubice Vladovičovej, vedúcej stavebného úradu.
Pozor na balkón!
Stavebné povolenie potrebujete pri zmene stavby, čiže keď plánujete napríklad zväčšiť kuchyňu alebo izbu o časť balkóna alebo pri stavebných úpravách, ktoré zasahujú do statiky. Teda, ak sa chystáte napríklad vyrezať otvor v nosnej stene.
Ľubica Vladovičová upozorňuje, že stavebné povolenie je nutné aj pri uzavretí balkóna plastovými oknami, čo veľa ľudí nevie. Keď plánujete balkón zaskliť len ľahkým bezrámovým systémom, postačí ohláška stavebnému úradu.
Písomne sa ohlasujú aj stavebné úpravy, ktorými sa podstatne nemení vzhľad stavby, nezasahuje sa do nosných konštrukcií, nemení sa spôsob užívania stavby, pri murovaní nových priečok alebo pri robení nových rozvodov v byte.
Zákon vymedzuje aj udržiavacie práce, pri ktorých nemáte voči úradu žiadne povinnosti, čiže nepotrebujete ani ohlášku. Ide o opravy a výmenu nepodstatných stavebných konštrukcií, najmä vnútorných priečok, omietok, obkladov stien, podláh a dlažby, okien, dverí, výmenu vane, umývadla, WC, kuchynskej linky, vstavaných skríň, opravy rozvodov či maliarske a natieračské práce.	

Termíny a písomne
Na ohlášku i povolenie  musíte myslieť vopred, termíny totiž nepustia. Ohlásenie na stavebný úrad musíte podať 30 dní pred začiatkom prác, povolenie až 90 dní pred začiatkom.
Ľubica Vladovičová vysvetľuje, že od dátumu podania žiadosti o ohlásenie plynie lehota maximálne 30 dní na vybavenie. „V prípade žiadosti o stavebné povolenie, ak je žiadosť kompletná, stavebný úrad postupuje v zmysle zákona, oznamuje začatie konanie účastníkom konania verejnou vyhláškou, rozhodnutie sa doručuje verejnou vyhláškou, čiže sa 15 dní vyvesí na úradnej tabuli. Lehota na podanie námietok a pripomienok je minimálne 7 pracovných dní a lehota na odvolanie je 15 dní od doručenia.“
Tlačivo pod názvom „Ohlásenie stavebných úprav a udržiavacích prác“ je dostupné aj na webe mestskej časti. Podať ohlášku však musíte písomne poštou alebo osobne. „Každé podanie  musí mať predpísané náležitosti podľa zákona a musia byť doložené doklady podľa vyhlášky, uhradený správny poplatok, vybavenie ohlášky len mailom zatiaľ nie je možné,“ vysvetľuje Vladovičová. Poplatok však možno zaplatiť aj bezhotovostne na účet.
S prácami v byte môžete začať len na základe písomného oznámenia stavebného úradu, že nemá žiadne námietky. 

Pokuta a hluk
Za neohlásené práce v byte možno dostať pokutu. Ide o priestupok podľa stavebného zákona. 
Keď robíte v byte práce, ktoré vyžadujú ohlásenie, a neohlásite ich, môžete dostať pokutu do výšky 331,9 eura, pri ignorovaní nutného stavebného povolenia hrozí pokuta do výšky 625,6 eura.
Najčastejšou pokutou za nepovolené stavebné úpravy v bytoch je podľa Vladovičovej vyrezanie otvoru do nosnej steny. 
Pri hlučných stavebných prácach v byte si musíte dávať pozor aj na vyhláškou vymedzené hodiny. Hluk pri rekonštrukcii je možný len v pracovných dňoch od 8.00 do 18.00, počas víkendu a v dňoch pracovného pokoja platí zákaz.
Pre dobré susedské vzťahy Vladovičová odporúča oboznámenie susedov vo vchode o dátume a časovom rozpätí prác.
Stavebný úrad sídli v budove miestneho úradu na ulici Pri kríži 14, úradné hodiny má v pondelok a v stredu doobeda aj poobede a vo štvrtok poobede.
Okrem stavebného úradu musí obyvateľ o rekonštrukcii bytu informovať aj správcovskú spoločnosť, ktorá bytový dom spravuje. 
Lucia Marcinátová

Neprehliadnite
● Pred rekonštrukciou bytu nezabudnite na stavebný úrad. Väčšie práce ako zmena stavby či otvor v nosnej stene vyžadujú stavebné povolenie, menšie, ako nové rozvody stačí ohlásiť. Pri ignorovaní hrozí pokuta.
● Ohlášku treba podať  30 dní vopred, pri prácach vyžadujúcich stavebné povolenie približne  90 dní vopred.
● Pri zasklievaní balkóna plastovými oknami je potrebné stavebné povolenie. 
● Hlučné stavebné práce možno robiť len počas pracovných dní od 8.00 do 18.00.

Rodičia skrášlili deťom areál materskej školy
Poslednú aprílovú sobotu prišli namiesto detí do materskej školy rodičia, dohodli sa totiž, že v materskej škole na Cabanovej vlastnoručne namaľujú vonkajší areál. Na programe bolo maľovanie betónových múrikov okolo pieskovísk. 
Kreatívnej činnosti predchádzala očista múrikov a po odkopaní piesku od základov múrikov sa mohlo pristúpiť k samotnému maľovaniu. V činnosti nám pomáhali aj deti, ktoré sa počas dňa takisto do sýtosti vybehali a zahrali v záhrade. Na záver krásneho a užitočne stráveného dňa sme skonštatovali, že v dobrovoľníckej činnosti určite budeme pokračovať i naďalej. Veď to robíme okrem iného pre krajšie prostredie a najmä pre všetky deti
Aktivita rodičov nadväzovala na natieranie plota na jeseň 2014.
Nás rodičov zoznámili a aj skamarátili naše deti. Potom prišiel nápad, aby sme si spoločne zdieľali informácie, fotografie a nápady, vznikla tak naša stránka facebooku a tak spontánne prišiel aj nápad pomáhať škôlke, kam deti chodia. Chceme tak vyjadriť vďaku, že sú tam naše deti spokojné.       
 Text a foto: Mária Smiešková
Aby naše deti a vnúčatá nezažili to, čo my – vojnu
Máj nie je len mesiac lásky, ale aj víťazstva nad fašizmom. Manželov Valentovcov spájajú obe - láska aj vojna
Boli mladí, spolužiaci a veľmi zaľúbení. Vo vojnových rokoch chodili  spolu do školy a v roku 1948 maturovali. Dnes spomínajú na život spletený vojnovými rokmi, štúdiom na gymnáziu a nezabudnuteľným sobášom v roku 1950.  Tento rok tak oslávia 65 rokov spoločného života.
Vojna a sloboda
Nie nadarmo hovorí ľudové porekadlo: „Láska zatieňuje slnko, prenáša hory.“ Aj život Marcela a Aleny bol plný lásky, vzájomného porozumenia a životných skúšok. Prežili vojnové roky i roky slobody.
On ako gymnazista na Grösslingovej ulici, šestnásťročný mládenec, ktorý si vo svojom zemepisnom atlase počas vojny vyznačoval, ako postupujú Nemci, ako postupne zaberajú územia a ich zlomový pád po bitke pri Stalingrade. Po vojne spomína na roky ďalšieho štúdia v poddôstojníckej škole, hlavne keď náčelník štábu blahoželal manželke k úspešným cvičeniam, ktoré absolvoval a stal sa čatárom, neskôr nadporučíkom, kapitánom a napokon majorom. Bol nadšený budovaním slobodného Slovenska a snažil sa pre svoju rodinu a dve deti pripraviť peknú budúcnosť, čo sa i podarilo. 

Bombardovanie
Alena, jeho manželka, má zlé spomienky na vojnové roky, najmä na bombardovanie Bratislavy, ktoré prežili v pivnici.
„Bývali sme na Legionárskej ulici a po jednom nálete sme už náš dom našli v ruinách. Bolo to hrozné a dodnes mám v očiach strach a vidím úzkosť v očiach mamy, čo bude s nami siedmimi deťmi bez otca. Ťažký bol vojnový život. Nemali sme kde bývať, nemali sme čo jesť. Na krku s príveskami, aby nás podľa čísla vedeli identifikovať, keby sa nám niečo stalo. Po oslobodení Bratislavy sme ako deti videli  utekať Maďarov, Nemcov a ako Rusi s radosťou kričali: Fric kaput! Rozdávali nám jedlo, lebo nebolo čo jesť. Keď jeden z Rusov videl našu mamu a okolo nej deti, dal jej celú kravu, no bola bezradná, nevedela čo s ňou. Môj bratranec, kapitán Otakar Jaroš sa nevrátil. Padol v bitke pri Sokolove, kde bojoval v brigáde Ludvíka Svobodu. Všade niekoho oplakávali.“
Postupne sa život dostával späť do normálnych koľají, no stálo to veľa ľudského úsilia. Dnes Marcel a Alena spoločne v spomienkach prežívajú svoje ľudské peripetie a šťastné dni života v spoločnom manželstve a obidvaja prízvukujú: „Už nikdy vojnu, aby naše dve deti a vnúčatá nemuseli prežívať to, čo sme prežili my. Pokoj a mier želáme celému ľudstvu.”
 Kveta Slyšková

Dobré aj zlé správy z materských škôl
Chýbajú miesta v materských školách, mestská časť však bola úspešná pri žiadosti na ministerstve školstva
Nedostatok miest v materských školách sa potvrdil. Vedenie materských škôl  v Dúbravke prevzalo tento rok až 534 žiadostí o prijatie dieťaťa na predprimárne vzdelávanie, čiže na zápis do materskej školy. A hoci má Dúbravka desať materských škôl a v 40 triedach je spolu 941 detí, kapacity nestačia.
Dúbravka mohla prijať  na školský rok 2015 – 2016 len 274 detí. „Je to momentálne maximálny počet detí, ktorý môžeme prijať, aby sme neporušili platnú legislatívu,“ hovorí Ľubica Szilasiová z oddelenia školstva, kultúry, športu a projektových činností. „Potrebovali by sme určite minimálne ešte jednu štvortriednu materskú školu.“
Kapacity nestačia
Dúbravka tak nevyhovela 260 žiadostiam, pričom je 93 detí, ktoré k 31. augustu ešte nedovŕšia tri roky. Rodičia, ktorých dieťa sa do materskej školy nedostane, by mali počkať do 15. septembra, či nastúpia všetky prijaté deti.
Keďže kapacity nestačia, mestská časť zaviedla rozdielne poplatky pre deti s trvalým pobytom v mestskej časti a s trvalým pobytom v inej mestskej časti, aby prioritne umiestnila do materských škôl deti zo svojej mestskej časti.
Uspeli sme
Problémy s nedostatkom miest a bojom o miesto v materskej škole, ktoré sú v Dúbravke už roky, riešilo nové vedenie mestskej časti  žiadosťou na ministerstvo školstva o rozšírenie miest v materských školách. Dobrou správou je, že Dúbravka bola úspešná, získala podporu a nová materská škola vznikne rekonštrukciou budovy materskej školy na Fedákovej.
Ďalšie triedy pre škôlkárov by mohli vzniknúť v rámci Pedagogickej a sociálnej akadémie na Bullovej. Stredoškoláci by tak mohli chodiť na prax do materskej školy priamo vo svojej budove. Dúbravka rieši tento projekt v spolupráci s Bratislavským samosprávnym krajom.
Do materskej školy sa prijímajú len deti bez plienky a cumlíka, dieťa musí tiež ovládať sebaobslužné činnosti, čiže vedieť ísť na toaletu, obliecť sa, umyť si ruky a jesť lyžicou. Prednostne musia materské školy podľa zákona prijímať päťročné deti a deti s odloženým začiatkom plnenia povinnej školskej dochádzky a deti s dodatočne odloženou povinnou školskou dochádzkou.
Lucia Marcinátová
V odpadoch nájdete doklady po krádežiach aj mŕtve zvieratá
Na Slovensku bude platiť nový zákon o odpadoch a ak budeme nesprávne separovať, za odvoz odpadu zaplatíme viac. Zašli sme preto na rozhovor do firmy OLO.
V nádobe na papier sú plienky, medzi sklom plné fľaše i farby. Hoci je separovanie podľa zákona povinné pre každého, kvalita vytriedeného odpadu sa najmä pri plastoch za posledné roky výrazne zhoršila, hovorí Anna Vargová, riaditeľka Úseku obchodu a marketingu firmy OLO. Opýtali sme sa jej na chyby separovania a aj na to, kam hodiť plechovku.
Aké najčastejšie chyby robia ľudia pri separovaní? 
Ľudia vhadzujú do zberných nádob na triedený zber zložky komunálnehoodpadu, ktoré sem nepatria.Napríklad v nádobe na papier nachádzame mokrý, mastný a inak znečistený papier, samoprepisovací a voskovaný papier, ale aj tetrapak, použité plienky či hygienické potreby.

Podobný problém je asi aj pri plastoch.
Áno, do žltej nádoby na plasty vhadzujú aj nevyprázdnené plastové fľaše s rôznym obsahom, ktorých obsah nevieme identifikovať vrátane nebezpečného odpadu. Do zelených nádob určených na obalové sklo sa snažia dostať tabuľové sklo, ktoré tam svojimi rozmermi nepatrí. V letnom období nesprávne umiestňujú do nádob pokosenú trávu, tá patrí do zberného dvora.

Čo sa ďalej deje s triedeným odpadom?
„Triedený odpad v stave, v akom ho získame priamo zo zberných nádob, nie je možné poskytnúť na ďalšie spracovanie. Na dotrieďovacích linkách sa musí rozdeliť podľa druhov, farieb a iných vlastností v závislosti od požiadaviek trhu. Za posledné roky sa kvalita vytriedených surovín, najmä plastov, výrazne zhoršila. Znehodnotiť triedený odpad v jednom zbernom vozidle dokáže niekedy aj jedna zberná nádoba. Potom sa musí takto znečistený odpad nákladne vytriediť. Po dotriedení tak vzniká pomerne veľké percento zmesového komunálneho odpadu, čo celý proces separácie zbytočne predražuje. Spoločnosť OLO prevádzkuje dve triediace linky, dotrieďovaciu linku na sklo a dotrieďovaciu linku na plasty.“

Čo netypické ste v košoch objavili?
V odpadoch na triediacich linkách nájdete od ID kariet, osobných dokladov a prázdnych peňaženiek z drobných krádeží aj uhynuté domáce zvieratá.

Obyvatelia často nevedia, čo patrí do akého odpadu. Kam napríklad  patrí plechovka či obal od pracieho prostriedku?
Plechovka patrí v Bratislave do žltej nádoby. V tomto prípade nie je problém aj keď sa vhodí do čiernej nádoby na zmesový odpad, pretože po procese spaľovania ju vieme separátormi oddeliť zo škvary, ktorá je produktom spálenia odpadu. Neznečistený kartónový obal od pracieho prášku patrí do modrej nádoby na papier.

OLO má komunálny odpad a separovaný – papier, sklo a plasty. Uvažujete o zavedení biologického odpadu? Prípadne je o tento triedený odpad záujem?
V prípade zberu biologického odpadu z údržby zelene tento funguje už dlhodobo prostredníctvom zberných dvorov. V prípade zberu biologického odpadu z domácností, ktorý vzniká v kuchyniach, viac ako záujem, v praxi rozhoduje ekonomika zberu. Bratislava z dôvodu existencie spaľovne odpadu nemá povinnosť zaviesť takýto druh zberu. Preto je súčasťou zmesového komunálneho odpadu. V každom prípade však uvažujeme aj o možnosti doplnenia tohto druhu zberu prostredníctvom zberných dvorov.

Kto rozhoduje o frekvencii vynášania kontajnerov u firmy OLO? 
Frekvenciu na odvoz zberných nádob zmesového komunálného odpadu si u OLO objednáva príslušný referát hlavného mesta. Samotný pôvodca komunálneho odpadu si  objednáva tieto služby na príslušnom referáte mesta - oddelenie miestnych daní a poplatkov v rámci svojej ohlasovacej povinnosti najčastejšie prostredníctvom svojho správcu nehnuteľnosti. Zodpovednosť je teda na správcovi nehnuteľnosti, ktorý je povinný objednať si dostatočný počet ako aj frekvenciu vyprázdňovania zberných nádob tak, aby sa všetok vyprodukovaný odpad do týchto nádob vzhľadom k intervalu vyprázdňovania zmestil. Triedený zber si objednávajú správcovské spoločnosti alebo jednotlivé mestské časti priamo u nás, kde si dohodneme počet zberných nádob a harmonogram odvozu triedeného zberu.Za čistotu stanovišťa je zodpovedný pôvodca odpadu, čiže v prípade bytových domov je to správcovská spoločnosť.

Čo robiť, ak sa smeti do kontajnera nezmestia?
V prípade hromadenia sa odpadu mimo nádoby je potrebné požiadať o zvýšenie počtu zberných nádob, prípadne počtu odvozov.

Firma OLO prevádzkuje jeden zberný dvor na Starej Ivanskej ceste 2. Môžu ho využívať všetci obyvatelia Bratislavy bezplatne?
Zberný dvor je zriadený na účely bezplatného legálneho uloženia zložiek komunálneho odpadu vrátane drobného stavebného odpadu. Môžu ho bezplatne využívať všetci občania Bratislavy, ak platia poplatky za komunálny odpad v Bratislave.

Končí všetok komunálny odpad Bratislavy v spaľovni alebo ide niečo aj na skládky?
Na skládky odvážame len malé množstvo odpadu z dôvodu odstávok spaľovne, ktoré sú spravidla dvakrát ročne.

Na vašom webe existuje novinka - evidencia neodvezeného odpadu. Aký je cieľ tejto služby?
Spoločnosť OLO začala monitorovať mimoriadne situácie na stanovištiach zberných nádob prostredníctvom mobilnej aplikácie OLO Evidence. V aplikácii sú zachytávané nezhody, a to priamo určeným pracovníkom zberného vozidla prostredníctvom smartfónu. Hlásenia z terénu sú online odosielané na ďalšie spracovanie na zákaznícke centrum a zverejňované na web stránke.  Takto nastavený systém umožňuje spoločnosti OLO riešiť vzniknuté nezhody v teréne.

Čo to znamená, nezhody?
„Monitorovanie neuskutočnených odvozov v teréne vrátane tomu prislúchajúceho dôkazového materiálu. Čiže fotografie, prečo sa ktorá zberná nádoba nemohla vyniesť, napríklad nebola nádoba vyložená, alebo cestu blokovalo auto“

Slovensko bude mať nový zákon o odpadoch. Čo sa zmení pre obyvateľov Bratislavy v súvislosti so separovaním? 
Čo sa v skutočnosti zmení, ukáže až prax. Predpoklad je, že sa zvýši počet zberných nádob na triedený odpad ako aj tlak na kvalitu separovania. Inými slovami, náklady obce na komunálny odpad budú závisieť od kvality triedenia v jednotlivých obciach, pretože organizácie zodpovednosti výrobcov budú mať snahu platiť len tú časť nákladov, ktorá zodpovedá efektívnemu systému zberu s minimálnym podielom znečistenia triedeného zberu. Všetky náklady navyše si budú musieť obce hradiť, a teda aj preniesť do poplatku za komunálny a drobný stavebný odpad.“

Ako je to dnes s poplatkami za odpad? Platí obyvateľ len za zmesový komunálny odpad a separovaný je kvázi zadarmo?
„Nik na Slovensku nemá zber a likvidáciu triedeného odpadu zadarmo, pretože si ho každá obec platí. Kvázi zadarmo znamená, že náklady na separovaný zber sú započítane v celkových nákladoch na nakladanie s komunálnym odpadom a drobným stavebným odpadom v jednotlivých obciach a takto sú aj prenesené do poplatkov pre obyvateľov.“
Lucia Marcinátová
Nulový odpad - utópia, sen či nevyhnutnosť?
Ak nazrieme do nášho odpadového koša, dívame sa na veci, ktorými sme ovládaní. Aj o tom je zamyslenie miestneho poslanca a učiteľa Marcela Burkerta.
Keď chceme zistiť, aký vo všeobecnosti „pozitívny“ vzťah máme k životnému prostrediu, stačí zájsť neraz len pár metrov za pomyselnú hranicu oddeľujúcu zastavané časti Dúbravky od lesa, alebo ešte nezastavaných častí Dúbravky. Vidíme, ako skrášľujeme prírodu odpadom. Ďalšou možnosťou environmentálneho sebapoznávania alebo poznávania je všímanie si koľko druhotných surovín, ako papier, sklo, plasty, plechovky (nehovoriac o nebezpečných odpadoch ako žiarivky, olovené batérie a podobne) vyhadzujeme len tak - do zmesového odpadu, ktorý končí na skládke alebo v spaľovni. 
Prípadne postupujeme opačne - vyseparovaný odpad (papier, plasty, sklo) znehodnocujeme tým, že doň sypeme odpad zmesový, a preto spolu s ním spravidla putuje namiesto druhotného spracovania do spaľovne. 
K rozumu nás neprivádza ani to, že neseparovanie odpadov ochudobňuje naše peňaženky, keďže čím viac odpadu vyseparujeme, tým za odpad menej platíme. 

Je to naša pohodlnosť?
Nejde tu však „len“ o peniaze. Ide o viac. Veď len medzi rokmi 1970 až 1995 Zem stratila až tretinu svojich prírodných zdrojov. Tým, že odpady neseparujeme, respektíve vyseparovaný odpad znehodnocujeme, vytvárame ďalší zbytočný tlak na tieto zdroje.
Vytvárame ho aj tým, že pri nákupoch preferujeme, možno aj z pohodlnosti, obaly na jedno použitie pred obalmi na viacero použití, respektíve pred obalmi vratnými. Veľmi obľúbené sú nevratné nápojové plastové obaly, ktoré boli ešte nedávno ropou, ktorá sa tvorila milióny rokov. 
V prípade preferovania hliníkových nápojových obalov, či už pivových, alebo iných, podporujeme aj vznik toxických odpadov. Veď výroba každej tony hliníka má na svedomí 1,3 tony toxického odpadu. Navyše ťažba bauxitu, ktorý sa používa na výrobu hliníka, má pre životné prostredie krajín, kde sa ťaží, neraz drastické následky. 

Recyklácia a skládky
Ani recyklácia vyseparovaného odpadu nie je veľkou výhrou v porovnaní s tým, keď vzniku odpadu predchádzame, keďže ide o priemyselný a tým aj problémový proces.
Aj riadené skládky, či už komunálneho, alebo nebezpečného odpadu predstavujú z dlhodobého hľadiska vážnu hrozbu. 
Práve pre zmiešavanie tisícov rôznych látok vznikajú na skládke zložité reakcie, čím sa spúšťa nekontrolovateľný chemicko-fyzikálny proces. Okrem toho tu hrozí aj znečistenie vôd a pôdy, keďže dažďová voda pretekajúca cez odpady na skládke sa „obohacuje“ o škodlivé látky, ktoré sú v nich obsiahnuté, alebo vznikajú pri ich rozklade. Riešením nie je ani podkladanie skládok vrstvami ílu a plastovými izolačnými fóliami, lebo ich životnosť je obmedzená. Samostatnou kapitolou sú nebezpečné skládkové plyny metán a oxid uhličitý, ktoré prispievajú k skleníkovému efektu. 

Spaľovanie - posúvanie problému
Ľudia, ktorí si uvedomujú problémy so skládkami, neraz považujú spaľovne za dobrý spôsob zneškodňovania odpadov. Skutočnosť je však taká, že spaľovaním len meníme pevné odpady na plynné emisie a len jedna väčšia spaľovňa, spaľujúca 2 250 ton odpadu denne, vypúšťa do ovzdušia ročne 5 ton olova, 17 ton ortuti a 853 ton oxidu siričitého. Ďalším negatívom  spaľovní je produkcia dioxínov a furánov, ktoré sa po rádioaktívnom odpade považujú na najjtoxickejšie látky. Majú rakovinotvorné účinky. 
Spaľovanie a skládkovanie sú spôsoby, ktoré neriešia problém odpadov, lebo ho presúvajú na ďalšie generácie. Zároveň prispievajú k plytvaniu surovinami, kontaminácii životného prostredia a ohrozenia zdravia ľudí a ďalších organizmov.     

Separovanie - zákonná povinnosť
Aj keď povinnosť občana separovať odpady vyprodukované v domácnosti je v zákone zakotvená už niekoľko rokov, realita je taká, že nad dodržiavaním tejto povinnosti nedohliada
žiaden orgán štátnej alebo verejnej správy. Ostáva nám teda, pokým sa vec neposunie dopredu, iba osveta a pripomínanie tejto povinnosti tým, ktorí ju pred našimi očami ignorujú. Nie je však vylúčené, že nás niekedy za to obdarujú, v tom lepšom prípade len podráždeným tónom. 
To isté platí aj o prípadoch, ak hádžeme do kontajnerov nestlačené plastové fľaše, čím kontajnery do veľkej miery zapĺňame vzduchom. A to ani nehovorím, že takéto fľaše neraz hádžeme do kontajnerov na zmesový odpad.  Pre ten tam potom logicky nie je dostatok miesta, a neraz končí okolo kontajnerov.       

Nulový odpad
Len za jeden rok každý z nás v priemere vyprodukuje okolo 290 kilogramov komunálneho odpadu. Spoločne teda za rok na Slovensku vytvoríme 1,6 mil. ton komunálnych odpadov. Prieskumy pritom ukazujú, že 80 percent z toho, čo dnes vyhadzujeme ako nepotrebné, by sme ešte vedeli bez problémov využiť. 
Na prvý pohľad sa môže myšlienka nulového odpadu, teda že nebudeme produkovať žiaden odpad, ale iba suroviny pre ďalšie priemyselné spracovanie zdať ako utopický sen. V skutočnosti je však tento sen nielen dosiahnuteľný, ale aj nevyhnutný, ak samozrejme chceme, aby naše deti a ich deti žili aspoň v ako-tak zdravom životnom prostredí. 
Marcel Burkert
Na dúbravskom letisku sa tvorili rekordy
Nedávno sme na titulnej strane našich novín citovali detský veršík, podľa ktorého v Dúbravke nemáme letiská. Samozrej-
me, je to pravda, ale málokto vie, že kedysi sme letisko mali. Síce “len” pre vetrone, ale naše. Výnimočne porušíme chronológiu nášho historického seriálu a trochu si osvetlíme dejiny nášho niekdajšieho letiska a udalosti spojené s ním.
Ideálny svah
Vznikom Slovenského aeroklubu M. R. Štefánik  v roku 1928, ktorý sa stal súčasťou Aeroklubu Československej republiky totiž vznikol aj aeroklub v Bratislave.
Lietanie na motorových lietadlách sa uskutočňovalo na vtedajšom vojenskom letisku vo Vajnoroch. Pre lietanie na klzákoch a vetroňoch bol vyhliadnutý svah pri Dúbravke, kde boli veľmi dobré podmienky pre svahové lietanie. Prvé lety sa uskutočnili na klzákoch typu SG – 38, neskôr aj na výkonnejších vetroňoch typu GB 2A, VSB 37, ŠOHAJ VT 25 a KRANICH. Na miesto štartu na svahu ich ťahali ručne. Neskôr pán Strejc z podniku Kablo Bratislava vyrobil svojpomocne navijak z motocykla, ku  ktorému pripojil bubon na navíjanie lana, ktorým ťahali lietadlá do kopca. 
Klzáky na Brižite
Na úbočí Brižite bol postavený drevený  hangár na vetrone umiestnený na rovinke v blízkosti triangulačného bodu. V rokoch 1939 až 1945 tu stál aj menší hangár, ktorý používali členovia nemeckého aeroklubu. Neskôr tu bol postavený nový hangár umiestnený nižšie v údolí a mal slúžiť na montáž vetroňov. Ten  tu možno nájsť aj  teraz, hoci v opustenom stave. 
V roku 1952, po premiestnení vojenskej leteckej posádky a leteckej dopravy na letisko Ivanka pri Dunaji boli klzáky prenesené na letisko vo Vajnoroch a vtedy svahové letisko v Dúbravke zaniklo.
Študenti a mládež
Letisko bolo veľmi populárne a bolo tu vycvičených veľa kvalitných pilotov. Intenzívny výcvik sa tu začal v roku 1934 a v roku 1935 sa tu
konali aj prvé preteky. Lietanie bolo náročné hlavne na fyzickú námahu a fyzickú prácu. Letci však predstavovali progresívny kolektív, ktorý sa grupoval hlavne z radov študentstva a mládeže.
Začínal tu aj Oto Smik
Tu začal svoju leteckú kariéru aj legendárny letec z druhej svetovej vojny generál Oto Smik, ktorý bol veliteľom stíhacieho pluku vo Veľkej Británii a mal 12 uznaných zostrelov. V roku 1950 z tohto letiska odštartoval Ing. Tomáš Maňka s vetroňom ŠOHAJ VT 25, preletel 392 km a pristál pri  meste Oradea v Rumunsku. Bol to československý rekord vo voľnom prelete. Pamätníkmi, ktorí svoju pilotnú púť začali na tomto letisku boli aj Lojzo Zábrodský, ktorý vo svojej dlhej leteckej kariére dosiahol 
viacero významných výkonov,  Ing. Miloš Ort, CSc,  nositeľ najvyšších štátnych a medzinárodných letec-
kých ocenení - vedúci legendárnej akrobatickej štvorky Luňákov,  akad. maliar Paľo Maňka, Jožo Ort,  Ing. Arch. Ivan Matušík a  Milan Buchta /Lerchenfelder.

Z archívnych materiálov zostavil:  Jozef Schill

Dúbravčan Ján Móza uletel do Cudzineckej légie
Nedávno sme na titulnej strane našich novín citovali detský veršík, podľa ktorého v Dúbravke nemáme letiská. Samozrejme, je to pravda, ale málokto vie, že kedysi sme letisko mali. Síce “len” pre vetrone, ale naše. Výnimočne porušíme chronológiu nášho historického seriálu a trochu si osvetlíme dejiny nášho niekdajšieho letiska a udalosti spojené s ním.
Celý nasledujúci príbeh Dúbravčana Jána Mózu začal po skončení druhej svetovej vojny na dúbravských vŕškoch, s názvom Brižite. Dnes sú tieto kopce už zalesnené, ale v tom čase na nich nerástol ani jeden strom. Brižitské kopce využíval plachtársky klub na štarty bezmotorových lietadiel - vetroňov. Tak ako viacerých dúbravských chlapcov, aj jeho priťahovala táto nezvyčajná zábava a často chodil na tieto vŕšky pozorovať štarty vetroňov a ich pristávanie na priľahlých poliach s názvom Hrubá Lúka, kde bola až neskôr vybudovaná továreň Technické sklo.
Ubzikol do Rakúska
Túžba Jána Mózu po lietaní ho neskôr priviedla do Vojenského leteckého učilišťa v Košiciach. V tom období, pri jednej návšteve Dúbravky, sa ako člen plachtárskeho klubu zúčastnil cvičného letu na vetroni. Čo sa v tom čase dialo v jeho mysli, si dnes možno iba domýšľať. Po štarte z Dúbravských kopcov a po vzlete s vetroňom do patričnej výšky, bezpečne s ním preletel ponad susednú obec Devínsku Novú Ves, do Rakúska.
Zákaz lietania
Jeho ilegálny prelet cez hranice mal však za následok okamžitý zákaz vzletov vetroňov z dúbravských vŕškov. Vetrone plachtárskeho klubu boli skonfiškované a neskôr odvezené z dúbravského plachtárskeho hangára, nevedno kam. 
Légion étrangère
Ján Móza však nezostal dlho v Rakúsku. Pri jednej z náborových akcií emisárov francúzskej Cudzineckej légie (fr. Légion étrangère), podpísal záväzné prijímacie dokumenty a následne bol dopravený do jedného z  výcvikových stredísk légie. Keďže mal už takmer ukončený letecký výcvik, bol okamžite zaradený do výcviku francúzskych stíhacích pilotov. 
Po určitom čase sa ako schopný výkonný stíhač  vypracoval až na funkciu inštruktora stíhacieho letectva Cudzineckej légie. V Cudzineckej légii si odslúžil celú zmluvnú dobu - pätnásť rokov služby. V jednom liste doručenom jeho otcovi v roku 1969 písal, že by sa chcel po skončení celej zmluvnej pätnásťročnej služby vrátiť domov. Bola to však v tom čase skôr neuskutočniteľná túžba po domovine, než reálna možnosť. Komunistický normalizačný rok 1969 bol už na Slovensku úplne iný, než nádejná politická jar v roku 1968. 
Domov sa už nevrátil
Asi rok po jeho poslednom doručenom liste, navštívili jeho otca v Dúbravke pracovníci francúzskeho konzulátu s oznámením, že príslušník francúzskej Cudzineckej légie Ján Móza tragicky zahynul ako bojový pilot, pri jednom z cvičných letov. Jeho otec dostal z francúzskeho konzulátu ponuku na návštevu cintorína vo Vietname, kde bol pilot Ján Móza pochovaný. Návšteva cintorína mala byť súčasťou dvojtýždňového bezplatného pobytu v zahraničí. Cintorín spolu s pamätníkom padlých vojakov francúzskej Cudzineckej légie je na území bývalej pevnosti Dien-Bien-Phu. Túto francúzsku vojenskú pevnosť vo Vietname, v roku 1954 po urputnom boji obsadili bojovníci vietnamského Vietminhu. Straty na francúzskej strane boli  vtedy osemtisíc zajatých a tritisíc padlých vojakov.
Roky utajovaný príbeh
Na Slovensku vo vtedajších komunistických politických pomeroch, z uvedenej ponuky francúzskeho konzulátu bol skôr strach, než súhlas na jej prijatie, takže návšteva cintorína sa nikdy neuskutočnila. Cudzinecká légia ale neskôr priznala otcovi Jána Mózu vyplácanie pozostalostného dôchodku, ktorý on potom viacej rokov aj poberal. Otec Ján Móza sa ale v Dúbravke nikdy o príbehu svojho syna nezmieňoval z obavy pred v tom čase nepredvídateľnými následkami.  
Týmto dlho utajovaný príbeh o Dúbravčanovi Jánovi Mózovi, pilotovi francúzskej Cudzineckej légie, ktorý je pochovaný v ďalekom Vietname, končí.
Podľa spomienok  dnes už nežijúcej sestry Márie Mózovej-Juračičovej a sprostredkovaných poznámok ich rodinného priateľa Víta Pokorného spracoval Ing. Vít Granec

Empatia, pochopenie, ale aj emocionálne vypätie
Som za objektivitu, hovorí  Michal Tvarožek, dlhoročný redaktor a moderátor Slovenského rozhlasu, ktorý žije u nás v Dúbravke. Narodil sa v Bratislave, otec pochádza zo známeho rodu Tvarožkovcov z Brezovej pod Bradlom a mamka z Martina. Vlani sme ho mohli zaregistrovať ako finálneho nominanta ocenenia Krištáľové krídlo v kategórii publicistika a literatúra.  Svoje majstrovstvo potvrdil aj v predchádzajúcich rokoch sériou publicistických formátov, ktoré vysiela verejno-právny rozhlas. Tento rok oslávi sedemdesiattri rokov.
Pred rokom ste sa stali laureátom ocenenia Krištáľové krídlo. Nie je to vaše prvé ocenenie, viackrát ste boli ocenený ako najlepší moderátor Slovenského rozhlasu. Ako sa možno dopracovať k takýmto významným oceneniam?
Pravdu povediac, neviem. Možno tým, že som robil to, čo ma bavilo, že som to robil dlhé roky a mal som čas zbavovať sa chýb,  všímať si, ako to robia iní, lepší, dokonalejší a priúčať sa. Jeden z mojich šéfov hovorieval - nikdy nepodľahni prvému dojmu, nechaj si veci uležať, over si ich. A naozaj, ak sa nenaučíš  pochybovať o tom, čo počuješ, začne  poslucháč  pochybovať o tom, čo hovoríš.

Vyštudovali ste Právnickú fakultu UK v Bratislave. Netúžili ste však po talári, ale skôr po pere, či mikrofóne. Aká bola vaša cesta?
Po neveľmi slávnom maturitnom vysvedčení bolo jasné, že matematik ani fyzik zo mňa nebude, dvere na žurnalistiku mi zabuchol kádrový pôvod, no možno si to iba namýšľam a prijímaciu komisiu neoslovili moje „veľdiela“ publikované v rôznych no-
vinách.  Nejako som sa však prešmykol na Právnickú fakultu UK a po jej absolvovaní som začal pracovať na právnom oddelení vtedajšieho Priemstavu. Ale to už bola doba politického vrenia a bolo zrejmé, že nad vypĺňaním hlásení plnení termínov dokončovania stavieb dlho neobsedím. A naozaj, po symbolických deviatich mesiacoch dozrela myšlienka, prihlásil som sa na konkurz v Československom rozhlase a prijali ma. No a 1. mája 1968, na Deň práce, som nastúpil do novej práce. V nej ma zastihli aj augustové udalosti.

Aké to bolo?
To by bolo na dlhé rozprávanie. Mojou úlohou bolo prinášať rozhovory z ulíc, mapovať situáciu a čakať v stanovený čas pred Baťom, kým sa mi niekto neohlási a  neodovzdám  mu magnetofónové pásky. Dokonca, zachoval sa ako jeden z mála, autentický krátky, vari dvojminútový  rozhovor s plačúcou ženou. V pozadí počuť streľbu na vežu kostola Milosrdných bratov, počas ktorej  sme nahrávali rozhovor, schovaní pod nákladným autom  pred Hlavnou poštou.  Po Novembri 89 s touto nahrávkou  prišiel náš rozhlasový historik Vlado Draxler a ja som sa nestačil čudovať, že to, čo po čase nadobudlo v mojej predstave  grandiózne rozmery, bol iba  vyplašený, roztrasený rozhovor. 

V Dúbravke žijete už 42 rokov, ale viac ako 47 rokov ste verný Slovenskému rozhlasu, dnes RTVS. Nepremýšľali ste nad zmenou?
„Nikto sa ma ani  nesnažil odvábiť, či už  z domu, alebo z  roboty do nejakého iného média. Takže o to som to mal jednoduchšie. Na rozdiel od manželky, ktorá sa kvôli mojim častým služobným cestám musela sama starať o naše dve dcéry a neskôr aj  o päť vnúčat.  Ale tiež je rozhlasáčka, takže to chápala. Čiže ak si v mladosti dobre vyberieš, v starobe neoželieš.“

Ako sa skúsený moderátor pozerá na úlohu verejno-právnych médií?
Jednoznačne - objektivita, serióznosť, vyváženosť, profesionalita a kvalita. V tom je ich úloha. A súčasne aj prednosť, či pomyselná latka, ktorú nemôžeš podliezť. Pozrite sa na prieskumy počúvanosti, tie dokazujú, že poslucháč to vie oceniť, že nám dôveruje. Tu neexistuje alternatíva, nemôže byť niečo trochu objektívne alebo trochu vyvážené. Platí buď - alebo. Je to o zodpovednosti. A dovolím si tvrdiť, že tej musia mať ve-
rejnoprávne médiá viac než ostatné.

Ako s odstupom rokov vnímate  prácu v rozhlase. Je v tom aj kus nostalgie?
Zdá sa mi, že to bolo iba nedávno, preto ma nostalgia ešte nedobehla. Som rád, že som mohol byť pri zlomových momentoch a udalostiach - 1968, 1989, 1993. Ale nie sú to len historické udalosti, na ich pozadí som mohol aj trochu nahliadnuť do ľudských príbehov, osudov, najmä v posledných viac ako 10 rokoch, keď mám svoju reláciu Vec verejná.

Skúsme si ju priblížiť.
Je to polhodinovka, ktorá sa vysiela na Rádiu Slovensko každú nedeľu od pol siedmej večer. Snažím sa v nej priblížiť život a prácu ľudí, tvorivých, mysliacich, verejne známych, ale aj  skromných, nenápadných, ktorých si viac váži zahraničie než my doma. Sú medzi nimi spisovatelia, umelci, lekári, učitelia, športovci, vedci, ale aj politici, ekonómovia, hvezdári, baníci, kurátori, herci a podobne. Za tie roky boli hosťami relácie aj mnohí Dúbravčania. Spisovateľ Ivan Szabo, vedec a podľa mňa matematický génius Vladimír Britaňák, Jozef Masarik, ktorý sa podieľa na vesmírnych projektoch, olympijský víťaz Anton Tkáč a iní.

Aký máte názor na konkurenčné rádiá?  
Ako na konkurenciu v hociktorej inej branži. Je potrebná, pokým  motivuje.  

Teraz sedíme pri šálke kávy, ste na pomyselne opačnej  strane, ste spovedaný a nekladiete otázky. V čom je to iné?
Nemusím vymýšľať otázky, taktiku ako respondenta doviesť k tomu, aby povedal aj to, čo by inak nechcel, že nemusím vymýšľať vtipné úvody, hľadať na internete čo najviac informácií o hosťovi, aby som nevyzeral ako hlúpy picino. Takže ja si pokojne pijem kávu a vy nemáte čas si ju ani pomiešať, lebo musíte pozorne počúvať či netrepem. Ale vážne, pri priateľskom rozhovore by nikto nemal byť na opačnej strane.

Aký máte moderátorský recept na prípravu nahrávania rozhovorov?
Príprava je najdôležitejšia. Získať z internetu alebo iných zdrojov  čo najviac informácií o hosťovi, overiť si ich, lebo  môžu byť zastarané a nie je nič horšie ako keď stratíte kredit tým, že vás hosť stále opravuje. Pokiaľ je to možné, treba sa porozprávať  aj s jeho alebo jej priateľmi, ktorí ho určite lepšie poznajú ako chladné internetové informácie. Druhá etapa je zvoliť si tón, taktiku. Inak sa musím rozprávať so ženou, ktorá prežila holokaust a inak s úspešným hokejovým brankárom. Nemyslím na obsah, ale na empatiu, pochopenie, ale aj isté emocionálne vypätie, na ktoré musím byť pripravený. Dôležité je navodiť uvoľnenú atmosféru, zbaviť hosťa stresu z mikrofónu. A pred nahrávaním chvíľu podebatovať pri káve, čo asi od neho chcem. No a každopádne vedieť počúvať. Nebyť otrokom vlastnej predstavy o rozhovore, ale dokázať ho podľa situácie úplne preorať.

Ako sa býva vašej rodinke v Dúbravke a čo by ste radi zmenili?
Deti vyleteli z hniezda, tak sme tu ostali sami s manželkou. Cítime sa fajn, všetko je poruke. Sem-tam ma rozčúlia medializované developerské úvahy, zrušenie autobusovej 34-ky, 
lietajúce papiere a igelitové vrecká vo vetre, ale ten za to nemôže. A keby som mal auto, asi by tu bola siahodlhá pasáž o výtlkoch.

Akú radu máte pre prípadných adeptov novinárskeho remesla?
Ój, keby tak existoval nejaký univerzálny recept. Našťastie dnešná mlaď je oveľa samostatnejšia, nepotrebuje šliapať po vychodených chodníčkoch, hľadá si svoju  cestu. Niektoré overené míľniky by si však na nej mali všímať. Trebárs veľa čítať, pestovať si materinský jazyk, aby sa vymanil z defenzívy, v ktorej sa miestami dnes nachádza.  Snažiť sa byť nezávislý s vlastným názorom, no popri tom vedieť  s ním polemizovať. Dôverovať sebe, ale aj slovám  Victora Huga - Žiadna armáda nemôže zastaviť myšlienku, keď nadišiel jej čas.
 Rudolf Mader-Kutsky
Otcovia v materskom centre? Sú to skôr odvážlivci
Začína sa písať história jedného dúbravského materského snaženia. Možno bude krátka, možno za sebou nezanechá žiadne viditeľné stopy vo verejnom živote, ale určite sa dotkne aspoň pár sŕdc ochotných, obetavých – obyčajných materinských. Týmito slovami sa neotvára len kronika, ale aj celá história občianskeho združenia Rodinné centrum Macko. Od vtedy ubehlo trinásť rokov, z prvých „mackobábätiek“ sú už tínedžeri. Nadšenie a vôľa vytvoriť a robiť niečo zmysluplné dobrovoľne ostala. Boli sme sa preto s Mackom zoznámiť, navštívili sme priestory centra na Sekurisovej ulici.
Úzka chodba plná kočíkov, odrážadiel a povozov rôzneho typu, lavičky, odložené bundy a topánočky. Macko má dnes svoj „bežný“ deň. Z takzvanej hudobnej miestnosti počuť spev, prebieha tu Folklórik čiže tancovanie pre najmenších, ruch počuť aj z herne. Málokto by však čakal, že v priestore so šmykľavkou, domčekom, autíčkami či stavebnicami sa učí. Deti vzájomnému kontaktu a vzťahu s inými väčšími aj menšími, a maminy niečomu novému, teraz popri strážení počúvajú prednášku.
„Všetko sa to začalo v roku 2002,“ hovorí jedna zo zakladateliek združenia Erika Ághová. „Poznala som materské centrum Hojdana v Ružinove, ktoré už fungovalo, no z Dúbravky tam bolo ďaleko. Hovorila som si, prečo by také niečo nemohlo fungovať aj v Dúbravke? Dalo sa teda dokopy niekoľko zanietených mamičiek, ktoré popri každodenných povinnostiach cítili potrebu stretávať sa a zdieľať svoje radosti a snažili sa robiť program pre celú komunitu mamičiek v Dúbravke len tak - pre radosť. Nezávisle od seba sa chopili iniciatívy tri skupiny žien, ktoré sa nakoniec rozhodli spojiť svoje sily a vytvoriť jedno materské centrum. Tri hlavné zakladateľky Macka, reprezentujúce tieto skupiny, boli – Veneta Macková, Ľubka Kollárová a ja.“
Oficiálne Občianske združenie Rodinné centrum Macko ako mimovládna, nezisková organizácia vzniklo na Valentína v roku 2002.
Pridať sa dá
Z prvého valného zhromaždenie z tohto obdobia je aj ďalší zápis v kronike. „Zhromaždenie prebieha už v našej miestnosti, v klube detí a mládeže na Karola Adlera, ktorú nám miestny úrad poskytol na skúšku. Uvidíme, ako dlho vás bude držať tá eufória, povedal vtedajší kultúrny referent pri pohľade na nás.“
Odvtedy sa síce zmenili priestory, mamičky aj detičky, no eufória ostala. Macko totiž funguje len vďaka dobrovoľníčkam. 
Ivana Fratričová, predsedníčka a štatutárna zástupkyňa združenia, hovorí, že do práce a programu pre iné deti a mamičky ju motivuje radosť a akési vnútorné uspokojenie. „Samozrejme, je to aj dobrý kolektív, každá dobrovoľníčka vnáša do nášho kolektívu kúsok svojho ja, vyniká v inej oblasti, čím sa navzájom obohacujeme a od seba sa navzájom učíme.“
Aktívnych dobrovoľníčok, ktoré majú na starosti programy a prevádzku, je okolo 18. „Sú medzi nami hlavne mamičky na rodičovskej, ktoré sú doma, ale aj mamky pracujúce, hoci mnohé mamky po návrate do pracovného pomeru ukončia svoju činnosť v našom centre. Preto neustále hľadáme posily medzi návštevníkmi, niekedy sa mamičky prihlásia samé,“ hovorí Marta Babincová, podpredsedníčka a štatúrka združenia.
Dodáva, že keby bolo dobrovoľníčok viac, mohla by byť herňa, o ktorú je najmä v zimných mesiacoch veľký záujem, otvorená častejšie a aj poobede. „Mamičky, ktoré by mali záujem pridať sa k nám, môžu osloviť ktorúkoľvek „službujúcu“ počas herne, prípadne napísať nám, či zavolať a následne sa stretnúť.“
Muži sú vzácni
Babyklub, herňa s besedou, Monte dielničky, podporná skupina dojčenia, kontaktné rodičovstvo či doobedňajšie stretnutie v záhrade. To sú niektoré z programov, ktoré Macko organizuje. Za mesiac je to zvyčajne osem pravidelných doobedňajších herní s programom, piatkové diskusné skupiny, jedna alebo dve väčšie akcie, pravidelná Monte herňa či premietanie dokumentov v spolupráci s neziskovami. „Okrem toho máme otvorené rôzne záujmové kvázi krúžky, či už športové, folklórne, výtvarné či jazykové,“ dodáva Fratričová.
Služby na programoch si mamičky dohadujú mailom. „Dobrovoľníčky sa cez konferenčný mail zapisujú na službu, nikto sem nemôže chodiť pravidelne a stále.“
Mužov v priestoroch ´plných žien a bábätiek nevidno.  Erika Ághová síce spomína na jedného otecka, ktorý chodil do centra. „Hovoril po taliansky a vždy robil s dieťaťom rôzne srandy. Oteckovia chodia menej, určite sú to trošku odvážlivci, keďže sa púšťajú medzi toľko mamičiek. Samozrejme, my ich vždy radi uvítame. Dokonca máme už dlhé roky v našich radoch jedného tatina - dobrovoľníka, ktorý nám robí fotografa na našich akciách a je jedným z tých, ktorí sa starajú o aktualizáciu našej webovej stránky.“
Pomoc vo voľnom čase
Macko funguje vďaka prispievateľom, dvom či trom percentám z daní a grantom. Z peňazí združenie postupne rekonštruovalo priestory na Sekurisovej. „Získali sme ich od mestskej časti v decembri 2007, bol to pôvodný stav, kedysi tu boli jasle, neskôr to prebrala miestna knižnica, no tá sa potom presťahovala do hornej časti a tieto priestory začali prenajímať, prevádzky sa menili,“ hovorí dobrovoľníčka združenia Nelka Kollárová. „Nedá sa ani opísať, ako to tu vyzeralo, z podlahy trčali kovové tyče, museli sme si poradiť s kovovými podperami, ktoré sú v budove kvôli statike. Základom bolo vymaľovať, urobiť podlahu, položiť koberec a postupne sa to napĺňalo. Neskôr sme dali priestorom koncept a vznikla herňa, učebňa, hudobná miestnosť.“
Nela patrí k dobrovoľníčkam združenia, hoci do Macka so svojimi deťmi nikdy nechodila, lebo už boli veľké. „Prišla som sem na angličtinu a potom prišlo to ľudské, tak som ostala. Som podnikateľka, nájdem si čas na víkendové a večerné služby.“
Okrem opráv priestorov spomína aj na obnovu záhrady. „Našli sme tu zo začiatku všeličo, injekčné striekačky, nocľahy bezdomovcov, ktorí prespávali na lavičkách a každoročne sa sem snažia vrátiť.“
Záhradu otvára Macko pre verejnosť vždy po zime, prístupná je od marca do novembra. Sú tu preliezačky, hojdačky a pieskovisko pre deti.
„Počas aprílovej oslavy Dňa Zeme sme vytvorili novú skalničku, kde si deti sadili svoje kvietky a začali sme triediť odpad aj v záhrade. Súčasťou záhrady je aj pódium, kde organizujeme rôzne vystúpenia a veselé divadielka pre deti,“ dodáva Fratričová.
Priestor pre hru a rozvoj
Žiaden klub či debatné stretnutia mamičiek. Hoci materské centrá na Slovensku fungujú už viac než desať rokov, mnohí ich stále takto označujú a nevedia, prečo vznikajú.
„Vystúpiť na materskej dovolenke z izolácie a domáceho stereotypu a spoločne sa tešiť zo svojho materstva,“ aj takto opisujú v kronike Macka Materské centrum Bambino v Poprade, ktoré vzniklo ako prvé na Slovensku a inšpirovalo ostatné.
To dúbravské sa podľa Ivany Fratričovej snaží „vytvoriť priestor na bezpečné hranie pre deti, pre ich rozvoj, popri ktorom môžu byť zodpovedané mnohé otázky zvedavých rodičov. Rodičia sa dozvedia, či už ich dieťatko dokáže spolupracovať s ostatnými deťmi, môžu absolvovať rôzne tvorivé dielne s deťmi, či bez nich. Výhodou týchto záujmových aktivít je, že ak máte viac detí, staršie môže byť napríklad na angličtine či na výtvarnej a vo vedľajšej miestnosti trávi mamička s mladším dieťaťom čas pri hraní v herni alebo záhrade.“ 
Verejný a krytý priestor?
Keďže Macko je najmä, ale nielen o dúbravských mamičkách a deťoch, zaujímalo nás, čo im chýba v ponuke Dúbravky pre mladé rodiny. O probléme dostať dieťa do materskej školy ani radšej nehovorili, spomenuli však málo oplotených ihrísk so zeleňou a tieňom, posedenia s detským kútikom. 
Ivana hovorí o komunitnej záhrade i náučnom chodníku v priľahlých lesoch a Erika o priestore pre staršie deti. „Telocvične sú prenajaté, v školách majú síce pingpongové stoly, no deti tam nemôžu ísť. Chýbajú krúžky, ktoré by boli vedené dobrovoľníkmi, alebo krytý priestor prístupný verejnosti.“
Macko premýšľa, že by tak aspoň občasne otvoril priestory aj pre staršie deti, aby si mohli, prípadne aj spolu s oteckami, zahrať spoločenské hry. 
A o čom sníva? Že vydrží a svojimi „rukami“ objíme ešte veľa detí...
Lucia Marcinátová

Montessori aktivitky už aj v Dúbravke
Rodinné centrum Macko rozšírilo svoje aktivity.
Od februára sme otvorili novú Monte herňu s názvom Montessori po domácky. Aktivita prebieha raz do mesiaca, vždy vo štvrtok doobedia. Pre veľký záujem a obmedzený počet detí z organizačného hľadiska je nutné nahlásiť sa vopred. Monte po domácky prebieha v hudobnej miestnosti, aby deti neboli rušené veľkým množstvom hračiek v priestoroch Macko herne a vedú ju tri skúsené maminy. Majú za sebou Montessori kurz a neoceniteľné skúsenosti s vlastnými deťmi.
Herničku sme zariadili v duchu pedagogiky Márie Montessori. Väčšinu pomôcok sme vyrobili vlastnoručne a s láskou, sú inšpirované originálnymi pomôckami a deťmi nielen samotných lektoriek. Naše rodinné centrum vytvorilo pre deti podnetné prostredie, kde sa môžu rozvíjať a napredovať podľa svojho momentálneho senzitívneho obdobia. 
Tešíme sa veľkému záujmu o Monte aktivity. Keďže momentálne nie je možné vyjsť v ústrety takému počtu záujemcov o Monte herňu, pridali sme do mesačného programu Monte tvorivé dielničky prístupné všetkým, bez potreby nahlasovať sa. 
Ivana Fratričová

Mamičky ma inšpirujú, sú už mojimi priateľkami
Jedno dieťa lezie okolo stola, druhé papá rukou cestoviny, ďalšie sa hrajú v herni alebo sedia na kolenách mamičiek. Ruch, krik, zábava, sem-tam aj plač, no aj anglické slovíčka a konverzácia. Keď chcú mamičky na materskej či rodičovskej pracovať na sebe, chodia do Macka napríklad aj na angličtinu. Deti tu nemusia ostať za dverami. Ako sa učí v skupine s bábätkami, väčšími detičkami a mamičkami zároveň sme sa opýtali lektorky Adi Chadimovej.
Ako dlho vyučujete angličtinu v Rodinnom centre Macko a aké je to učiť v takejto skupine mamičiek s malými deťmi? 
Je neuveriteľné, ale v Mackovi vediem angličtinu pre mamičky už deväť rokov a stále si to užívam. Je skvelé vyučovať ženy, ktoré aj popri materských povinnostiach chcú aspoň v rámci možností pracovať na sebe a nenechajú sa odradiť často nie ľahkou koordináciou návštevy hodiny a potrieb dieťatka.

Kde vznikol nápad učiť angličtinu mamičky? Dá sa v tejto skupine, kde sú na hodine aj malé bábätká, lezúni aj chodci vyučovať podľa nejakej metódy, alebo ako postupujete?
Nebola som úplne pri zrode tejto aktivity v Macku, tak neviem, kde vznikol nápad. Ako kvalifikovaná lektorka a v tom čase mamička na materskej a aktívna členka Macka som ho len prevzala a vediem dodnes. Na hodinách sa zame-
riavame hlavne na komunikáciu na bežné témy, prípadne zaraďujeme aj trošku obchodnej angličtiny pre mamičky, ktoré sa už chystajú do práce.

Akého najmladšieho účastníka ste mali na hodine?
Je obdivuhodné, ale mám viacero mamičiek, ktoré začali chodiť s jedným dieťatkom a dnes už majú tri či štyri. Na hodinách alebo v kočíku na balkóne boli s nami už aj detičky od troch mesiacov.
Učíte v rámci dobrovoľníctva. Čo vás motivuje?
„Angličtinu vyučujem už 24 rokov, ani sa to nezdá. V Mackovi to prišlo prirodzene, lebo som bola mamička na materskej. Stále si to užívam, pretože ma motivujú zaujímaví ľudia – skvelé mamičky z rôznych prostredí, úžasné obohacujúce osobnosti a dnes už mnohé priateľky.“
Hovoríte osobnosti, priateľky, chodil k vám na angličtinu v Mackovi aj niekto známy alebo otecko?
Celebritu sme v našich radoch nemali, ale dva roky navštevoval angličtinu otecko, ktorý bol so svojimi dvomi deťmi na rodičovskej. Úžasné bolo, že keď sa narodilo tretie dieťa, tak na angličtinu začala chodiť jeho manželka.
 Lucia Marcinátová

Rodinné centrum Macko PROGRAM NA JÚN

Herňa pre verejnosť je otvorená každý pondelok od 9.30 do 11.30 hod., PROGRAM V HERNI SA ZAČÍNA VŽDY O 10.00 HOD. Piatky sú venované špeciálnym diskusným skupinám pre rodičov s deťmi, tiež od 
9.30 do 11.30 hod.
1.6. Deň detí v záhrade - príďte sa s nami zabaviť do záhrady, čaká vás kopec zábavy a prekvapení.  
5.6. Podporná skupina dojčenia - všetko, čo Vás zaujíma o dojčení a o aktuálnych témach so Saškou Somorovskou. 
8.6. Herňa spojená s prednáškou o Bachových esenciách (Mgr. Jarmila Chudíková).
11.6. MONTESSORI po domácky od 10.00 - 11.30 hod. Treba sa vopred prihlásiť e-mailom na:
bohacova.a@gmail.com .
11.6. Prednáška o funkčnej medicíne - v čase od 17.00 nám Mgr. Lucia Hronská PhD. ukáže iný pohľad na príčiny a riešenia najčastejších chronických ochorení. 
12.6. KONTAKTNÉ RODIČOVSTVO - pravidelná diskusná skupina kontaktného rodičovstva, tentoraz s psychologičkou a mamou Miškou Vargovou. 
14.6. Masáže - oddýchnite si! Masáž trvá cca 25 min., masáže budú, ak sa prihlási aspoň 6 mamičiek, prebiehajú v čase od 8:30 do 13:00 h. Bližšie informácie a objednávanie u Katky na čisle tel: 0905 664 650 alebo e-mailom masaze@mcmacko.sk.
15.6. Monte dielničky - šikovné ručičky - veselé tvorivé doobedie s Ivkou. 
19.6. Diskusná skupina BKM - pravidelná diskusná skupina venovaná bezplienkovej komunikačnej metóde a o aktuálnych témach s Luciou.
22.6. Herňa
26.6. Babyklub - herňa s Danicou určená pre najmenšie detičky od 0 - 12 mesiacov a hlavne pre ich maminky. 
28.6. Masáže  (pokyny pozri vyššie)
29.6. Herňa

Vztýčili máj, poletovali balóny aj bozky
Zelený stromček ozdobený pestrofarebnými stuhami pred domom milovaného dievčaťa, čas zábavy pre mladých najmä na dedine. A dedinou bola kedysi i naša Dúbravka. Aj tu boli pekné a milované dievčatá prekvapené zeleným májom, tancovalo sa pri dychovej hudbe.  Máje sa ako znak lásky a vernosti stavali už v 15. storočí, boli symbolom vážneho záujmu o dievča. 
V Dúbravke si túto tradíciu pripomíname dodnes. Pred Domom kultúry sa preto posledný aprílový deň stretlo asi tristo Dúbravčanov, prišli privítať jar. Na úvod ich privítal starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Bol rád, že tradíciu prvých májov prišlo pozdraviť množstvo Dúbravčanov, a to starých i mladých. Do tanca zahrala ľudová hudba Ľudovienka a folklórny súbor Klnka, predviedol sa aj Tanečný odbor ĽŠU Jozefa Kresánka.
Okrem mája zasadili pred kultúrnym domom aj čerešňu, pod ktorou sa mohli páry bozkávať. Začal sa totiž máj, lásky čas.
A čo povedali na oslavy Dúbravčania? „Som rada, že vyšlo počasie a tá ľudová hudba nemá chybu, ešte keby tu boli lavičky na sedenie, tak by som tu vydržala aj celý deň,“ povedala pani Vierka. Zaspomínala si aj pani Jarmila. „Voľakedy na dedine stavali máje v našej dedine regrúti alebo chlapci, ktorí sa chceli zavďačiť dievčaťu, ktoré sa im páčilo. Dnes ich stavajú firmy i to za peniaze. Ale vystúpenie súborov je veľmi pekné.“
Pekný pohľad na vysoký vyzdobený máj, hudba a poletovanie množstva balónov vyvolávalo veselú náladu a nadšenie hlavne u detí. 
Kveta Slyšková, lum

Malí veľkí tanečníci naplnili dom kultúry
Ako keby mal koncertovať Zlatý slávik alebo prísť prezident. Tak bola naplnená sála Domu kultúry Dúbravka, keď na pódium prvý májový pondelok nastúpili deti. Svoj program venovali tým najdôležitejším, mamám. 
Podujatie pod názvom Mamičke z lásky organizovala mestská časť s Domom kultúry Dúbravka pri príležitosti Dňa matiek. Starosta Dúbravky Martin Zaťovič najskôr poeticky slovami básnika Štefana Moravčíka vzdal hold všetkým mamám, špeciálne ďakujem „povedal“ kvetom svojej mamičke Márii a mamičke svojich dvoch synov, manželke Zdenke.
Program otvorili Bratislavské mažoretky, potom sa na pódiu striedal tanec a spev – Detský folklórny súbor Klnka, Škola Breaku, District dance, Základná umelecká škola ZUŠ Eugena Suchoňa, no aj najmenší z materských škôl Ušiakova, Bilikova či Sekurisova. 
Bolo spevavo, farebne a príjemne, a pritom nebolo podstatné, či sa niektorí z malých spevákov a tanečníkov pomýlili, alebo si zabudli k tančeku bábiku či slová básničky, podstatná bola ich úprimná radosť a snaha poďakovať svojim mamám.
Pocta matkám sa oslavovala napríklad už v starovekom Grécku aj Ríme. V novodobej histórii sa Deň matiek dostal do povedomia na prelome 19. a 20. storočia a začal sa postupne pravidelne oslavovať druhú májovú nedeľu.          
 (lum)

A tak vznikla hopsasa, naša prvá klobása
V Dúbravke sa už tradične na prvého mája pri príležitosti Sviatku práce roky súťaží vo výrobe čerstvých domácich klobás. Aróma sa šírila okolo AB Restaurantu, kde  na M. Sch. Trnavského súťaž prebiehala.
Sedemčlenná porota napokon rozhodla, že najlepšiu klobásu pripravilo družstvo Dúbravčana Štefana Duchoňa, tesne za ním skončil AB Restaurant a čestne obstáli aj Dúbravské noviny. Na podujatí ochutnalo klobásku asi 500 ľudí. Ruku k „dielu“ pridal aj starosta Dúbravky Martin Zaťovič.
Klobásy majú v Dúbravke už svoju tradíciu, tento rok išlo už o jubilejný desiaty ročník Dúbravského klobásového festivalu. 
V Dúbravske je aj sídlo recesistického rytierskeho Rádu strážcov klobásového etalónu, ktorý má svoju odnož aj na Detve a v Spojených štátoch naďaleko Detroitu.  
Prvý ročník Dúbravského klobásového festivali sa konal v roku 2002, dva roky sa podujatie z rôznych dôvodov nekonalo. Popri čerešňovom festivale, súťaži v pečení štrúdle či hodovej gulášovej súťaži je “klobásfest” milým spestrením kulinárskych tradícií našej mestskej časti. 
(luna)
Veľvyslanec s deťmi bubnoval a aj zabrnkal na sitáre
Sedieť s veľvyslancom na koberci, rozprávať sa, bubnovať či hrať na indickom sitáre? To sa v živote asi podarí málokomu. Deťom z Materskej školy Cabanova však áno.
Počas mája mali vzácnu návštevu, prišiel indický veľvyslanec Param Jit Mann. 
Už pri dverách ho deti vítali pesničkou a aj ich „zvykom“, namiesto chleba a soli, svojskými lievancami. Neprišiel žiaden škrobený pán v saku, ale usmievavý a priateľský Param. Deťom rozprával o Indii a zvedavci sa pýtali, napríklad aj to, prečo je taký tmavý, alebo čo mu na Slovensku najviac chutí.  Bolo veselo, hudobne, príjemne aj poučne.
Param totiž do Materskej školy Cabanova neprišiel náhodne, ale v rámci tunajšieho projektu, ktorý sa zameriava na spoznávanie sveta a jednotlivých kultúr. Tak mohli spoznať aj legandárny indický sitár, ktorý  sa vyvinul z prastarého hudobného nástroja vény a pre nás je dnes symbolom indickej hudby. 
Okrem veľvyslanca zavítal medzi deti aj starosta Dúbravky Martin Zaťovič, pozdravil vzácneho hosťa a na spoznávanie Dúbravky mu priniesol aj malý darček so želaním, aby sa do Dúbravky počas jeho pobytu v Bratislave ešte vrátil. 
(lum)
Na Susedskej opekačke ľudia spoznávali komunitu
Grilovať či opekať uprostred sídliska, zabaviť sa a stretnúť sa pritom so susedmi či priateľmi? Žiaden vtip, ale sviatočný piatok 8. mája na Bazovského 6. Mestská časť Bratislava Dúbravka v spolupráci s komunitným Centrom rodiny tu totiž organizovala Susedskú opekačku. 
Prišla viac než stovka Dúbravčanov, ktorí si mohli pochutnať na guláši, vlastnoručne ugrilovaných špekáčikoch z Gazdovského trhu, na zeleninových jarných závitkoch či rozmanitých domácich koláčoch. O tom, že chutilo, svedčilo aj to, že „kuchári“ si neoddýchli a zjedlo sa všetko.
Na svoje si prišli aj deti, hrali sa stolové hry, kreovalo v tvorivých dielňach, menší sa zabávali vo vnútri centra v herni. Viacerí Dúbravčania prišli do Centra rodiny prvýkrát, spoznávali priestory, kde už funguje klub Anjelik pre troj- až šesťročné deti, Svetielko pre najmenšie detičky spolu s ich maminami či folklórne tancovanie pre dvoj až šesťročné deti. Pre starších 6 až 18 ročných tu je každý piatok k dispozícii nízkoprahový klub Enter. Priestor tu dostal aj Klub anonymných alkoholikov. 
Aktivity chce Centrum rodiny rozširovať na poschodie budovy, v priestoroch bude pôsobiť napríklad aj občianske združenie Dobrota pre Afriku, ktoré tu chce zriadiť sociálnu výdajňu šiat pre tých, ktorí to potrebujú.
V lete bude miestny úrad v spolupráci s komunitným centrom organizovať na Bazovského Letný tábor umeleckých remesiel.                         
(lum)
Literárna kaviareň už po tretí raz
Po autorke viacerých románov a destských knižiek Veronike Šikulovej, po manželskom autorskom páre Ľubomírovi a Oľge Feldekovcoch zavítal do dúbravskej literárnej kaviarne, teda do AB Restaurantu Ľubomír Dobrovoda so svojou dcérou Denisou. 
Po hojnej účasti na prvých dvoch stretnutiach prišlo tentoraz pomenej záujemcov. “Zrejme sa prejavil synergický efekt náhleho nástupu záhradkárskej sezóny a príliš skorého začiatku podujatia,” povedal moderátor stretnutia Ľubo Navrátil a dodal, že tí čo prišli, mali o zábavu postarané, pretože Ľubo Dobrovoda je skvelý rozprávač a veľmi zaujímavé bolo aj porovnanie jeho “otcovských” názorov s postojmi jeho dcéry, ktorá je študentkou evanjelického lýcea. 
Dobrovodova prvotina Ja malkáč bola svojho času pokladaná za najvtipnejšiu slovenskú knihu tretieho tisícročia a edičný čin roka. Nemenej zaujímavá je pätnásťročná Denisa, ktorá svoj prvý román Rodinu si nevyberieš napísala v dvanástich a je zrejme najmladšou, no o to zaujímavejšou slovenskou prozaičkou. 
Dúbravskú literárnu kaviareň organizuje redakcia Dúbravských novín a majiteľ reštaurácie poskytuje zdarma priestor, kávičku a minerálku. 
V lete bude mať kaviareň prestávku, najbližšie bude stretnutie čitateľov s autorom (zrejme Peter Holka, ktorý vydáva novú knižku) v septembri. V októbri bude stretnutie bývalých šéfredaktorov Dúbravských novín so svojimi čitateľmi. 
(luna)

Panoráma Bratislavy? Predsa z Rakúska
Kam vyraziť za skvelým výhľadom? Z ktorého vrchu vidno skoro celé naše hlavné mesto a aj dúbravský teplárenský komín? Dnes vás Marcel Burkert zavedie až na najvýchodnejší vrch Rakúska – Königswarte.
Náročnosť: Nízka, Trasa: značená, Dĺžka trasy: 3,5 km

Panoráma megasídliska
Najvýchodnejší vrch Rakúska nie je ani len tisícovka, ani päťstovka, ako naša Devínska Kobyla, je len dobrá tri stovka, presne 344 metrov nad morom. Napriek tomu tvorí panorámu zrejme najväčšiemu panelovému sídlisku niekdajšieho Rakúska-Uhorska a jednému z najväčších panelových sídlisk Európy a možno i sveta – Petržalke, vzdialenejšej „sestry“ Dúbravky. 

Od Álp až po Gabčíkovo
V časoch komunistického režimu, ktorý nás nie len ekonomicky vrhol z čelných svetových priečok ďaleko za Rakúsko, ktoré pred jeho nástupom bolo za Československom, na tento vrch mohli Bratislavčania akurát tak pozerať. 
Dnes vďaka tým, čo sa o pád komunizmu zaslúžili, môžeme aj na tento vrch vyjsť bez toho, aby sme sa báli, že nás pritom na hraniciach zastrelia. Na vrchole sa dá kochať krásnymi výhľadmi na celú Bratislavu – dovidieť až na Devínsku Novú Ves a Dúbravku, z ktorej je vidieť iba teplárenský komín  a do širočizného okolia vrátane Álp, Neziderského jazera, Gabčíkova, Podunajskej nížiny, pásu Malých Karpát, samozrejme aj vrátane tých rakúskych.           
Tieto výhľady umožňuje, alebo umocňuje rozhľadňa Königswarte, ktorú vybudovala obec Berg v roku 2001. Ide o veľmi pôsobivú drevenú stavbu vysokú skoro ako sedemposchodový dom so 120-timi schodmi a s vyhliadkovou plošinou vo výške 19,2 metra.

Kedysi vojenská pozorovateľňa
Vrch Königswarte bol pozorovateľňou aj v minulosti len s tým rozdielom, že neslúžil turistickým, ale vojenským účelom, o čom nás na „mieste činu“ informuje aj informačná tabuľa v slovenskom jazyku.     
Na úbočí Königswarte, pár desiatok metrov pod vrcholom, sa nachádza zrúcanina hradu Pottenburg, ktorého veža je viditeľná aj z Bratislavy. Tento hrad vznikol v 12. storočí z toho istého dôvodu, ako vznikali mnohé hrady na Slovensku, teda strážneho, respektíve ochranného. Od roku 1529, keď bol poškodený po tureckom nájazde, pustne podobne ako mnohé hrady u nás.

Ploskačky aj divé svine
Niektoré časti hradu a pôdorys sú pomerne zachovalé, na to, že ide o zrúcaninu. To, že hrad je hojne navštevovaný aj Slovákmi (dá sa v ňom bivakovať) dokumentujú v čase našej návštevy plechovky od piva Corgoň, PET fľaša Kelt, „ploskačka“ borovičky, teda zmeska takmer rýdzo slovenských výrobkov. 
Ďalšou, ale určite nie poslednou zaujímavosťou v súvislosti s návštevou alebo výstupom na Königswarte patria mnohé rodinky divých svíň. V danej lesnej obore im je, ktovie prečo, venovaná veľká poľovnícka starostlivosť. Svedčia o tom viaceré zariadenia alebo úpravy lesa, na ktoré natrafíte, ak vybočíte zo značených ciest či chodníkov.
Prasiatka si tu nažívajú v takých podmienkach, že známa Orwellova Farma zvierat je proti tomu šuviks. 

Ako sa tam dostať? 
Najkrajšia trasa vedie z obce Berg, ktorú čiastočne lemujú vinice, lúky, krásna jarná kvetena, ohrádka chrániaca lokalitu poniklecov. Zo smeru od Bratislavy je však pohodlnejšie využiť trasu od obce Wolfsthal. 
Červená značka smeruje po poľnej ceste okrajom lesa, obíde kovospracujúci podnik a pri farme sa premení na lesnú asfaltku, ktorá vstúpi do lesa. Asi po sto metroch sa cesta rozdvojuje. 
Ak zabočíte doprava, tak za zákrutou je na ceste horizontálne železné „zariadenie“ slúžiace na zabránenie únikom divých svíň na rakúske polia prípadne až do Bratislavy. Touto cestou sa dá vyjsť po necelej hodine chôdze pohodlne až na vrchol, kde na konci cesty je po pravej strane železný rebrík ponad oplotenie, z ktorého je už vidieť rozhľadňu. 
Marcel Burkert
Špekáčiky môže prezradiť už aj ich názov
Výrobcovia sú šikovní a chémia mocná, hovorí Tomáš Marek, majiteľ predajne s tradičnými slovenskými potravinami od malých a stredných farmárov, pestovateľov a výrobcov Gazdovský trh. 

Ako sa dajú rozoznať mäsové špekáčiky od špekáčikov s múkou alebo inými náhradami?
Prvým znakom je, že špekáčik sa nevolá špekáčik, ale napríklad opekačka, zapekačka, špek a podobne. Týmto sa výrobcovia vyhnú legislatívou danému zloženiu pre špekáčik a zmätú tým spotrebiteľa. Kvalitný špekáčik sa po narezaní pri pečení otvorí, ale svoj tvar drží, nerozpadne sa a nespadne vám z palice dole do ohňa. Prírodné črevo nezhorí a drží špekáčik celý čas pokope. Slanina na kocky sa roztápa a premasťuje špekáčik, zvyšok slaniny kvapká von do ohňa. To vám nekvalitný špekáčik neurobí, umelé črevo je nepriedušné, slanina sa začne variť a prská a vybuchuje vo vnútri špekáčika, čím opäť narúša jeho celistvosť. Potom je to, samozrejme, chuť, ktorá prezradí, no výrobcovia sú šikovní a chémia mocná...
 
 Predajňa Gazdovský trh predáva aj špekáčiky, kto ich vyrába a čo obsahujú?
Máme špekáčiky od Mäso Parížek, s.r.o. Martin. Špekačiky sú vyrobené podľa tradičnej receptúry – čiže 68 percent hovädzie a bravčové mäso, 28 percent slanina, bez prídavných látok dochutený sladkou a štipľavou paprikou. Plnené sú v prírodných hovädzích črevách, preväzované ručne špagátom, údené a varené.
 
Čo by ste okrem špekáčikov odporučili na grilovačku či opekačku? Máte aj nejaké vegetariánske tipy? 
Výborné sú pre detičky aj martinské párky, ktoré neobsahujú slaninu, Martinská slanina je výborná na grilovačku a opekaču. Máme tiež čerstvé grilovacie klobásky – tri druhy. No a potom samozrejme hovädzie mäso na steaky, kura a počas sezóny aj pripravené čerstvé pomleté mäso na burgery. Pre vegetariánov je  výborný grill syr od Baráneka a tiež kozí hrudkový syr, no a samozrejme cuketa, šampiňóny, kukurica, jablko a vlastne skoro každá zeleninka či ovocie.
 Lucia Marcinátová
MAMKINA  DÚBRAVKA
Zvyky, tradície, veselé i smutné príbehy starej Dúbravky, ale tiež piesne, spomienky na starých Dúbravčanov a recepty na tradičné dúbravské  dobroty. O Dúbravke, ako ju zažila moja mama.
Pozývame Vás na krst knihy  „Mamkina Dúbravka“  autoriek Kataríny Jakubčíkovej a Kataríny Petkaničovej  18. 6. 2015 o 18.00 do Malej sály Domu kultúry.
Mgr. art. Henrieta Dóšová
riaditeľka DKD
Síce nie dva roky, ale dva mesiace prázdnin
Čo s voľným časom? Ponúka Dúbravka niečo zaujímavé pre deti aj počas leta? Ako príjemne a možno aj kultúrne či v spoločnosti Dúbravčanov stráviť horúce letné dni?
Odpovede na tieto otázky, nielen pre rodičov detí, ale aj pre tých skôr narodených, vám prinášame na tejto strane špeciálne venovanej letu. 

Letné tábory 
Centrum voľného času Pekníkova 
Zabezpečené stravovanie: pitný režim, obed (ak nie je uvedené inak). Informácie a prihlášky na každý tábor môžeme zodpovedať a odovzdať  denne od 11.00 do 15.00, 02/ 643 65 193, 0905/282012, Mgr. Anna Krupicová a prihlášky zaslať mailom , prípadne osobne odovzdať priamo v CVČ na Peknikovej ulici. 
Denné tábory:
Plavecký  denný tábor - od 6.7.2015 do 10.7.2015,   od  8.00  -  16.30, Centrum voľného času, Pekníkova, letný areál Rosnička, cvcklokan@gmail.com,  0903/207723, (týždeň:  55 eur)
Vesmírne dobrodružstvo, od 6.7. - 10.7.2015 , od 8.00 - 16.30, cvcklokan@gmail.com,  0910/551723, (týždeň: 75 eur)
Blinker - sochárska tvorba, celodenný výlet loďou, krajinomaľba, textilná tvorba, od 13.7. - 17.7.2015,    od  8.00  do 14.00, cvcklokan@gmail.com, pitný režim (bez obeda), týždenné denné dielne: 30 eur
Ninja akadémia - techniky ninjutsu, vrhanie hviezdíc, základy sebaobrany, sebaobrana s krátkou palicou – Hanbo, boj na zemi, hry na rozvoj postrehu, flexibility a sily.  od 13.7. do 17.7. 2015,  od 8.00 - 16.00,
0949 /141 819,  ninjutsu108@gmail.com, (týždeň: 99 eur)
Ninja akadémia - od 17.8. do 21.8. 2015,  od 8.00 - 16.00, 0949 /141 819,  ninjutsu108@gmail.com, (týždeň: 99 eur
Dobrodružstvo v múzeách - návštevy zaujímavých múzeí v Bratislave spojené s dielňami, od 20.7. do 24.7.2015, od   8.00   do   16.00, cvcklokan@gmail.com, tel. kontakt: 0905/282012     (týždeň: 55 eur)
Tanečné letné dobrodružstvo, od 27.7. do 31.7. 2015,  od 8.00 do 16.00, pre deti od  6 rokov
cvcklokan@gmail.com , tel. kontakt : 0905/282012
(týždeň: 55 eur)
Tanečné letné dobrodružstvo, od 3.8. do 7.8. 2015, od 8.00 do 16.00, cvcklokan@gmail.com , tel. kontakt: 0905/282012, (týždeň: 55 eur)
Pobytové tábory:
Rekreačný tábor: Vodná víla - hľadanie vodnej víly, dobrodružstvo v skutočnej rozprávke, opekačka, plávanie, súťaže a zábava, od 10.8. do 14.8. 2015,  pobytový - Jedľové Kostoľany
cvcklokan@gmail.com , tel. kontakt : 0910/551723
pitný režim, celodenná strava – 155 eur
Netopier
rekreačný pobytový tábor na chate Priedhorie, pre deti od 6 rokov - RZ chata Priedhorie, od 9.8. do 16.8.2015, cvcklokan@gmail.com, tel. kontakt 0905/282012, pitný režim, celodenná strava, za pobytový 8 dňový tábor: 170 Eur

Rodinné centrum Macko
Sekurisova 12, 841 02  Bratislava
www.rcmacko.sk,mcmacko@mcmacko.sk
22.7. Blšáčik v záhrade (kupuj, daruj, predávaj), stretneme sa o 16:00 h v MACKO záhrade
29.7. Súťaž o najväčšiu MACKO BUBLINU, stretneme sa o 16.00 h v MACKO záhrade
19.8. Detektív MACKO, budeme spolu pátrať, hľadať... (V prípade nepriaznivého počasia bude náhradný program v herni.)

Denné centrum 4, Žatevná č. 4
mobil 0917 48 25 93,  denne4centrum@gmail.com
Informatívne popoludnia počas leta o aktivitách DC 4: utorky od 15.00 do 16.00 hodiny, osobne v DC4 alebo telefonicky 0917 48 25 93 
Programy aj počas leta v Dennom centre 4:
● Kreatívne kurzy - tvorivé dielne podľa vlastného zamerania, každý utorok od 14.30 hodiny
● Turistické vychádzky do okolia Bratislavy od Domu kultúry Dúbravka, každý štvrtok od 10.00 hodiny 
Odporúčame: 
● Letná univerzita seniorov organizovaná Bratislavskou radou seniorov, www.bratislava.sk
Stredy počas leta:
Spoločné celodenné pobyty spojené s kúpaním, cesta vlakom Regiojet z hlavnej stanice, vid. www.regiojet.sk , odchod vlaku: o 08.05 hodine
Miesto pobytu: Dunajská Streda alebo Veľký Meder (podľa dohody). Termíny: 8. júl, 22. júl, 12. august a 26. august 2015;  zraz prihlásených účastníkov v hale hlavnej stanice o 07.40 hodine; predpokladaný návrat: do 18.00 hodiny. Prihlásiť sa vždy v utorok pred podujatím v DC 4 osobne alebo telefonicky. (Upozornenie: individuálne zakúpenie spiatočného cestovného lístka spolu so vstupenkou na kúpalisko;  v prípade nepriaznivého počasia – dážď – sa podujatie neuskutoční).
Denné centrum 4 v spolupráci s Centrom sociálnych služieb Náruč záchrany na Fedákovej 5 pripravilo pre svojich členov zdarma možnosť v dňoch vždy v pondelok a v stredu od 1. júna počas leta, v čase od 15.00 hod. do 18.00 hod. pravidelne podľa záujmu cvičiť na vonkajších telovýchovných zariadeniach nainštalovaných v areáli tohto zariadenia, ale i na vlastných prinesených karimatkách. Vstup len pre prihlásených cez vrátnicu na Fedákovej.
Záujemcovia o tieto aktivity sa môžu záväzne prihlásiť u vedúcej Denného centra 4 pani  E. Považanovej do stredy 27. mája 2015.

Plošná inzercia v našich novinách
Celá strana: 600 € (1 cm2 = 1 €)
Zľavy: 2 uverejnenia 15%, 3 uverejnenia 20%
4 a viac uverejnení 25%
Možné šírky inzerátu: 
49, 66, 102, 137, 155 a 209 mm. 
Maximálna výška inzerátu: 275 mm
Dúbravské rozprávky
Pudingov nový kamarát
Naša malá mačacia hviezda - kocúrik Puding – ostal naposledy v noci pod skutočnými hviezdami. Pamätáte? Spolu s ním sme sa naučili, že sa mačičky dobre vedia orientovať aj v tme. Dokonca nepotrebujú ani baterku. Čo však v chladné ráno náš kocúrik potreboval isto iste, bolo niečo do bruška. Od hladu mu tam škvŕkalo silnejšie, ako to dokážu žaby zo Železnej studničky. S každým krokom sa hlad v brušku ozýval stále viac a viac..
Len čo skončia sníčky v hlávke,
Vyjdem s pánkom po Dúbravke.
každý múrik označím,
pomocou sa odvďačím.
Vrrrr, haf!
„Beny, k nohe! Beny, počuješ ma? Čo si to tam vyňuchal?“ Starý pán Učiteľ si, ako každý deň, vyšiel so svojim psíkom Benym na rannú prechádzku. Všetko prebiehalo ako obvykle. Dúbravské ulice boli prázdne. V oknách sa len pomaly rozsvecovali svetlá prvých ranostajov. A predsa toto ráno začalo inak. Beny opatrne položil pánovi Učiteľovi k nohám uzimené chlpaté klbko..
Trasieš sa jak osika,
Z bruška žabka ti vzlyká.
Odkiaľ prišiel, nevie nik. 
Ty si hladný? Kocúrik?
Puding nabral odvahu a rozlepil si očká. Cítil, že psík Beny mu neublíži. Nejakým šiestym mačacím zmyslom tiež vedel, že stretnutie s pánom Učiteľom je pre jeho bruško veľmi dôležité..
Predstavím sa rýchlo veru,
Nič som nemal na večeru,
Sladké meno síce mám,
Bruško prázdne, blúdim sám..
Kocúr Puding sa volám!
Pánovi Učiteľovi nebolo treba viac vysvetľovať. Vzal kocúrika do vrecka svojho kabáta, kam sa akurát vošiel. Vybral ho až v teplej kuchyni. Tu rozvoniavali všelijaké dobroty. Keďže pán Učiteľ bol ozaj učiteľ a dokonca učiteľ prírodopisu, vedel, že mačičky pijú mliečko len v rozprávkach. Také skutočné mačky totiž z kravského mliečka veľmi bolí bruško. A tak kocúrikovi Pudingovi pripravil kúsok rybky a misku s vodou, aby nebol smädný. Malý hladoš sa nedal núkať. Ryba v ňom zmizla, tak rýchlo, že si pán Učiteľ ani nevšimol, kedy sa kocúrik usalašil na jeho papučiach, hneď vedľa nového kamaráta psíka Benyho, a sladko odfukoval.
Ráno bola mňamka, hamka, 
S plným bruškom - bez pyžamka,
Do snov teraz kráča,
Vaše malé mača.
Zuzka Tkáčiková

Ocenenie majstrovi Európy, Dúbravčanovi Jánovi Švehlíkovi   
Na konferencii Bratislavského futbalového zväzu ocenili odznakmi a plaketami veľa  bývalých hráčov a funkcionárov. Majster Európy z roku 1976 Ján Švehlík, ktorý v tom čase ako športový riaditeľ a vedúci mužstva Slovana Bratislava, bol mimo Bratislavy. Preto mu až nedávno predseda BFZ Juraj Jánošík odovzdal  aj pri príležitosti jeho nedávnych 65. narodenín Strieborný odznak SFZ a Striebornú plaketu BFZ.
Dlhoročný obyvateľ Dúbravky Ján Švehlík, rodák z Lovče s futbalom začal v Žiari nad Hronom. V roku 1969 prišiel do Bratislavy najmä so zámerom študovať právo. V Slovane  ho  najprv ho zaradili do B-mužstva, no len čo trochu zmužnel, už ho tréneri M. Vičan, J. Hucko a J. Vengloš tlačili vyššie. Ako 20-ročný hral už prvú ligu a o dva roky neskôr sa stal reprezentantom vtedajšieho Československa. Bol stredným útočníkom, najčastejšie medzi Jánom Čapkovičom a Mariánom Masným, v Slovane i v reprezentácii.Až na ročnú vojenskú službu v Dukle Praha a záver ka-
riéry v belgickom KSC Hasselt strávil celú svoju futbalovú kariéru v drese Slovana, kde odohral 13 sezón. S belasými sa stal trikrát majstrom Československa (1970, 1974, 1975) a dvakrát získal Československý pohár (1974 a 1982). Jedno ligové prvenstvo si pripísal v Dukle Praha (1977). V lige odohral celkom 296 zápasov a strelil v nich 79 gólov. Na svojom konte má tiež zlatú medailu ako majster Európy do 23 rokov z roku 1972.                                                                                                         
Bol  útlejšej postavy, ale na ihrisku pôsobil ako živé striebro. Výborný technik, nebojácny bojovník i pohotový strelec, ktorý vynikal dravosťou i rýchlosťou. Po ukončení aktívnej činnosti začal pracovať ako právnik, ale pri futbale to bolo zaujímavejšie. Stal sa asistentom pri A-mužstve Slovana, ba viedol ho chvíľu aj sám. S Dušanom Galisom má tituly majstra a bol asistentom, tiež pri titule, so Stanislavom Grigom. Momentálne je vedúcim mužstva, keďže D. Tittel nemá potrebnú kvalifikáciu, v zápasoch Slovana figuruje ako hlavný tréner.
 (efý)

Výsledkový servis
□ FUTBAL
● 4. LIGA MUŽOV, skupina A – 19. kolo: FK Dúbravka - SFC Kalinkovo 1:6 (1:2), gól  Dúbravky: Sobotovič (11 m). 20. kolo: FC Ružinov - FK Dúbravka.2:1 (1:0), gól Dúbravky: Kasza. 21. kolo: FK Dúbravka – MFK Rusovce 1:4 (0:2), gól Dúbravky: Erba. 22. kolo: Lokomotíva Devínska Nová Ves - FK Dúbravka 3:0 (0:0). Priebežné poradie: 1.Lokomotíva Devínska Nová Ves 42,... 12.FK Dúbravka 11, 13.FK Štart Nepočujúci 9.
● 2. LIGA – skupina západ, starší dorast – 20. kolo (dohrávka): FC ŠKP Inter Dúbravka – MFK Skalica 1:1. 22. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FK Púchov 2:2. 23. kolo: FK DAC Dunajská Streda - FC ŠKP Inter Dúbravka 2:0. 24. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FK Lokomotíva Trnava 1:3. 25. kolo: MFK Topvar Topoľčany - FC ŠKP Inter Dúbravka 1:1. Priebežné poradie: 1.DAC Dunajská Streda 59,,... 15.FC ŠKP Inter Dúbravka 21, 16.ŠK Blava 1928 17.
● 2. LIGA – skupina západ, mladší dorast – 20. kolo (dohrávka): FC ŠKP Inter Dúbravka – MFK Skalica 0:2. 22. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FK Púchov 1:2. 23. kolo: FK DAC Dunajská Streda - FC ŠKP Inter Dúbravka 5:0. 24. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FK Lokomotíva Trnava 1:1. 25. kolo: MFK Topvar Topoľčany - FC ŠKP Inter Dúbravka 2:1. Priebežné poradie: 1.FC DAC Dunajská Streda 63,... 14.FC ŠKP Inter Dúbravka 22, 16.FKM Karlova Ves 6.
● REGIONÁLNA LIGA ŽIAČOK BFZ – 13. kolo: FK Dúbravka – ŠK Slovan Bratislava 1:13. 14. kolo: ŠK Svätý Jur - FK Dúbravka 2:1. 15. kolo: FK Dúbravka – voľný žreb. 16. kolo: FKM Karlova Ves - FK Dúbravka 2:2. Priebežné poradie: 1.ŠK Slovan Bratislava 42,... 5..FK Dúbravka 16,... 7.ŠK Senec 0. 
● BRATISLAVA - MESTO, starší žiaci – 17. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka - TJ Rovinka 6:0, FK Dúbravka – MŠK Iskra Petržalka 8:0. 18. kolo: MŠK Iskra Petržalka - FC ŠKP Inter Dúbravka 0:2, FC Petržalka akadémia B – FK Dúbravka 4:2. 19. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka - FC Petržalka akadémia B 2:1, FK Dúbravka – SDM Domino B 7:1. 20. kolo: FK Vajnory - FK Dúbravka (stretnutie odložili na 7. júna), SDM Domino – FC ŠKP Inter Dúbravka 2:4. Priebežné poradie: 1.FC ŠKP Dúbravka 46,... 3.FK Dúbravka 39,... 11.FK Scorpions 5.
● BRATISLAVA - MESTO, mladší žiaci – 21. kolo: FK Dúbravka - FC ŠKP Inter Dúbravka B 0:7, ŠKP Inter Dúbravka A - TJ Rovinka 4:0. 22. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka B - FC ŠKP Inter Dúbravka A 1:2, TJ Jarovce – FK Dúbravka 1:1. 23. kolo: ŠK Slovan Bratislava-dievčatá - FC ŠKP Inter Dúbravka B 1:4,  FC ŠKP Inter Dúbravka A – TJ Jarovce (stretnutie sa neodohralo). 24. kolo: MŠK Iskra Petržalka – FC ŠKP Inter Dúbravka A 0:2, FC Petržalka akadémia B – FK Dúbravka 6:2, FC ŠKP Inter Dúbravka B – voľný žreb. Priebežné poradie: 1.FC ŠKP Inter Dúbravka A 66,... 5. FC ŠKP Inter Dúbravka B 41, 15.FK Dúbravka 1.
● PRÍPRAVKA A/1 – 11. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FA Bratislava 3:1. 12. kolo: FK Inter Bratislava - FC ŠKP Inter Dúbravka 5:0. 13. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – voľný žreb. 14. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FC Ružinov 2:6. Priebežné poradie: 1.ŠK Senec 25,... 6.FC ŠKP Inter Dúbravka 9, 10.FA Bratislava 4.
● PRÍPRAVKA B/1 – 11. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FA Bratislava 1:3. 12. kolo: FK Inter Bratislava - FC ŠKP Inter Dúbravka 3:1. 13. kolo: FC Petržalka akadémia - FC ŠKP Inter Dúbravka 8:0. 14. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FC Ružinov 0:6. Priebežné poradie:  1.FC Petržalka akadémia 33,... 9. FC ŠKP Inter Dúbravka 6, 10.Lokomotíva Devínska Nová Ves 3. 
● PRÍPRAVKA C – 11. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FA Bratislava 2:4. 12. kolo: FK Inter Bratislava - FC ŠKP Inter Dúbravka 7:0. 13. kolo: FC Petržalka akadémia - FC ŠKP Inter Dúbravka 13:4. 14. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka – FC Ružinov 1:23. Priebežné poradie: 1.FC Ružinov 40,... 10. FC ŠKP Inter Dúbravka 0.
● PRÍPRAVKA A/3 – 11. kolo:: FC ŠKP Inter Dúbravka B – TJ Jarovce 8:2, MŠK Rusovce - FK Dúbravka 1:2. 12. kolo: FK Inter Bratislava - FC ŠKP Inter Dúbravka B 4:0, FK Dúbravka – FK Vajnory 2:3. 13. kolo: TJ Čunovo - FC ŠKP Inter Dúbravka B 3:2, FK Dúbravka - FK Inter Bratislava B 0:5. 14. kolo: FC ŠKP Inter Dúbravka B – FA Lafranconi FTVŠ UK 14:1,  FK ŠK Danubia – FK Dúbravka 4:1. Priebežné poradie:1.FK Lamač 37... 4.FC ŠKP Inter Dúbravka B 24, 6.FK Dúbravka 16, 10. Futbalová akadémia Lafranconi FTVŠ UK 1.
□ HOKEJ
● HOKEJOVÝ MINITURNAJ (3. ŠHT, U9) v Novom Meste: ŠHK HOBA – Dukla Trenčín 13:5, ŠHK HOBA – HKL Bratislava 21:1, ŠHK HOBA – Bulldogs Nové Mesto 18:2. Konečné poradie: 1.ŠHK HOBA, 2.Dukla Trenčín, 3.HKL Bratislava, 4.Bulldogs Nové Mesto.
□ VOLEJBAL
● 1. LIGA JUNIORIEK, skupina západ, 18. kolo: ŠŠK VIVUS - ŠŠK Bilíkova 3:0,3:0. Konečné poradie: 1.ŠŠK Bilíkova 80, 2.Slávia UK Dráčik 77, 3.COP Nitra 73,... 9.ŠSK OA Považská Bystrica 1.
● MAJSTROVSTVÁ SLOVENSKA JUNIORIEK - FINÁLOVÝ TURNAJ (Levice), skupina B: ŠŠK Bilíkova – VK Kúpele Brusno 3:0, ŠŠK Bilíkova – COP Nitra 0:3, VK Spišská Nová Ves - ŠŠK Bilíkova 1:3. Konečné poradie v skupine: 1.COP Nitra 9, 2.ŠŠK Bilíkova 6,... 4. VK Kúpele Brusno 0.Semifinále: Slávia UK Dráčik - ŠŠK Bilíkova 3:1, o tretie miesto: ŠŠK Bilíkova – ŠKM Liptovský Hrádok 3:0. Konečné poradie: 1.Slávia UK Dráčik, 2.COP Nitra, 3.ŠŠK Bilíkova,... 8. VK Spišská Nová Ves.
● M- SR MO KADETIEK, oblasť Bratislava, 21. kolo: ŠŠK Bilíkova B - ŠŠK Bilíkova A 0:3. 22. kolo: ŠŠK Bilíkova A – Senec 3:0, VIVUS - ŠŠK Bilíkova B 3:1. Konečné poradie: 1.ŠŠK Bilíkova A 56,... 7. ŠŠK Bilíkova B 25, 11.Bratislavský volejbalový klub B 0.
● M-SR STARŠÍCH ŽIAČOK, oblasť Bratislava, 21. kolo: ŠŠK Bilíkova B – IMA 0:3, 0:3, ŠŠK Bilíkova A - Slávia UK Dráčik B 3:0, 3:0. 22 kolo: ŠVK Pezinok - ŠŠK Bilíkova B 3:1, 3:0, Senec - ŠŠK Bilíkova A 0:3, 0:3. Konečné poradie: 1.Slávia UK Dráčik A 126 (127:6), 2.ŠŠK Bilíkova A 120 (126:8),... 9.ŠŠK Bilíkova B 35, 12.Slávia UK Dráčik D 0.
● MAJSTROVSTVÁ SLOVENSKA STARŠÍCH ŽIAČOK - FINÁLOVÝ TURNAJ, (Spišská Nová Ves)), skupina B: VK Levice - ŠŠK Bilíkova 0:3, ŠŠK Bilíkova – MVK Snina 2:3, ŠŠK Bilíkova - VK Kúpele Brusno 3:0. Konečné poradie v skupine: 1.Snina 7 (9:4), 2.ŠŠK Bilíkova 7 (8:3),... 4. Levice 0. O tretie miesto: ŠŠK Bilíkova – VK Nové Mesto 3:0. Konečné poradie: 1.VK Slávia UK Bratislava, 2.MVK Snina, 3.ŠŠK Bilíkova,... 8.MVK Poltár.
● MO BRATISLAVA MLADŠÍCH ŽIAČOK, skupina o 5. – 8. miesto, tretí turnaj: ŠVK Pezinok B - ŠŠK Bilíkova A 0:2, Slávia UK Dráčik B - ŠŠK Bilíkova A 0:2, ŠŠK Bilíkova A – Malacky 2:0. Priebežné poradie: 1.ŠŠK Bilíkova 18,... 4.ŠVK Pezinok 9.
Skupina o 9. – 12. miesto, tretí turnaj: Senec - ŠŠK Bilíkova B 2:1, ŠŠK Bilíkova B - Slávia UK Dráčik C 0:2, Bratislavský volejbalový klub B - ŠŠK Bilíkova B 2:1. Priebežné poradie: 1.Slávia UK Dráčik C 17,... 3. ŠŠK Bilíkova B 12, 4.Senec 12. 
□ FUTSAL
● 2. SLOVENSKÁ LIGA MUŽOV – skupina o 1. – 10. miesto, Bratislava: 27. kolo: Semic Bratislava - Katenačo Dúbravka 4:6. 28. kolo: Katenačo Dúbravka – FTVŠ UK Bratislava B 7:3. Konečné poradie: 1.Slov. Matic FOFO B 81,... 7. Katenačo Dúbravka 38, 10. FTVŠ UK Bratislava B 35.                                                                      (jop)

Ďakujeme za dôveru, podporu i pomoc  
Zhovárame sa so športovým riaditeľom ŠHK HOBA Braňom Semančíkom, poslancom MČ Dúbravka
 Nedávno sa skončili všetky mládežnícke hokejové súťaže. Už teraz sa však kluby postupne začínajú pripravovať na novú sezónu. Inak tomu nie je ani v ŠHK HOBA, ktorý už dlhé roky vzorne reprezentuje Dúbravku. My sa však obzrieme za minuloročnou sezónou so športovým riaditeľom ŠHK HOBA Branislavom Semančíkom, ktorý je aj poslancom MČ Dúbravka (na fotografii).
„V klube ju radíme medzi tie úspešnejšie,“ hovorí Semančík a pokračuje: „Začnem od prípravky. Je už dlhšiu dobu hodnotená ako jedna z najlepších na celom Slovensku. Veľmi dobrú robotu v prípravke už v minulosti odviedol tréner Ľubomír Líška. Určite netreba ale zabudnúť ani na ďalších trénerov, ktorí trpezlivo zaúčajú v predprípravke nášho klubu najmladších zaúčajú do hokejovej abecedy.“
A čo mladší a starší žiaci? 
„Z mladších žiakov skončili siedmaci po 1. časti ligy na treťom  a šiestaci dokonca na prvom mieste. Nakoľko sa súťaž žiakov v ďalších častiach hrá podľa umiestnenia deviatakov, hrali naši mladší žiaci v nižšej skupine a to o 5. až 10. miesto. Oba naše ročníky si v druhej a tretej časti súťaže počínali veľmi dobre a obsadili v záverečnej tabuľke 5. miesto. Starší žiaci aj napriek úvodnej bojovnosti na súperov nestačili a obsadili v oboch súťažiach (8+9) posledné miesta. A to po prvej časti súťaže, ako  aj v ďalších častiach ligy ôsmakov a aj deviatakov,“ povedal športový riaditeľ ŠHK HOBA.
Najstarší hokejisti v klube nesklamali. Svojím umiestnením a celkovo herným prejavom príjemne šokovali juniori. „Veľmi dlho sme zvažovali, či ich prihlásiť do 1. slovenskej hokejovej lige. Nakoľko sme zložili veľmi mladé družstvo, trocha sme mali obavu o výsledky. Chalani sa nakoniec prebojovali až do semifinále a naše rozhodnutie postaviť družstvo juniorov sa potvrdilo ako správne. Dorastenci skončili v 1. slovenskej lige dorastu v strede tabuľky. Nakoľko umiestnenia našich starších žiakov už aj v minulosti neboli práve najlepšie, veľa optimizmu sme pred ligou nemali. Tréneri dorastu. Róbert Somorovský a Mgr. Filip Tallo odviedli s družstvom počas celej sezóny veľký kus práce a chlapci sa výkonnostne zlepšovali. Nakoľko veľká časť hráčov vekovo v doraste zostáva, už tie naše vyhliadky do nasledujúcej sezóny sú podstatne odvážnejšie,“ smelo konštatoval športový riaditeľ.                                                                                                                               
Výsledky štvrtákov, piatakov, šiestakov a siedmakov v predchádzajúcich sezónach postavili v klube spoločné očakávanie dosť vysoko. Podľa slov Braňa Semančík chlapci, ale aj dievčatá nesklamali a ich výborné výkony pokračovali aj v nedávno skončenej sezóne. B. Semančík: „Na druhej strane sme viac očakávali od starších žiakov. Keď družstvo kráča v súťaži od prehry k prehre, hráčom prirodzene chýba motivácia do ďalšej práce. Som presvedčený, že u ôsmakov sme mali lepší hráčsky potenciál, len sme ho nedokázali využiť. Už teraz sme naštartovali zmeny, ktoré by mali zaručiť lepšie individuálne a kolektívne výsledky v tejto vekovej kategórii.“
Mladí hokejisti z Dúbravky nechýbali ani v slovenských reprezentáciách. Do výberu SR18 sa prebojoval Marek Sloboda, ktorý  reprezentoval Slovensko na MS v tejto vekovej kategórii. Šampionát sa konal v tomto roku vo Švajčiarsku. Z dievčat sa Lucia Drábeková  zúčastnila MS žien v Číne. Treba rozhodne spomenúť aj brankára Mateja Tomeka, ktorý by mal v nasledujúcej sezóne pôsobiť v univerzitnom tíme North Dakota. Matej je v súčasnej dobe považovaný za horúceho kandidáta na draft NHL vo vstupnom nováčikovskom drafte 2015. Športového riaditeľa ŠHK HOBA potešilo počas uplynulej sezóny aj to, že konečne sa po dlhej dobe stratila diera v interiéri zimného štadióna na Harmincovej ulici  K tomu dodáva: „Postavili sa tam štyri hokejové šatne, ktoré sa ihneď dali do užívania pre naše družstvá. Výstavba šatní by mala ešte pokračovať. Tento rok sa to ale nepodarí, nakoľko nie sú na to finančné prostriedky. So správcom budovy sme mali už spoločné stretnutie a chceli by sme v ďalšej etape dostavby štadióna vybudovať priestor pre divákov, ktorý by sa mal vybudovať nad súčasnou šatňou verejnosti. Toto by bolo reálne na budúci kalendárny rok. Budeme sa spoliehať aj na podporu súčasného starostu našej mestskej časti, ktorý už v minulosti ako poslanec BSK a MsZ Bratislava mal a stále má záujem o dostavbu a skvalitnenie priestorov zimného štadióna v našej mestskej časti.“                                                                                                                                             Slovo  Braňa Semančíkana záver: „Chcem poďakovať za podporu a spoluprácu všetkým našim sponzorom a partnerom. Ďakujem aj všetkým rodičom, ktorí nám zverili svoje deti, za ich dôveru, podporu a pomoc, ktorú nám poskytujú. Doba je zložitá a my sme aj napriek tomu v poslednej sezóne  dokázali vykonávať svoju činnosť v našom klube bez pôžičiek a dlhov. Bez ich pomoci, by sme to nedokázali a o to je moje poďakovanie úprimnejšie.“            
Jozef Petrovský
HOBA najlepšia    
Obchodné centrum Avion bolo začiatkom mája dejiskom turnaja prípraviek (U9), ktorého sa zúčastnilo päť bratislavských družstiev – Slovan Bratislava, HK 99 Ružinov, HC Petržalka 2010, HKL Lamač a náš ŠHK HOBA. Hralo sa systémom každý s každým. Prvé štyri družstva potom postúpili do semifinále. Hoba skončila na prvom mieste. V semifinále čakal mladých Hobáčikov bratislavský Slovan.  
Ako si viedli v tomto zápase a následne vo finále nám povedal športový riaditeľ ŠHK HOBA Branislav Semančík: „Na Slovan sa naši hokejisti veľmi dobre pripravili a hneď od začiatku diktovali tempo hry a nedali brankárovi súpera vyniknúť. Už po pár minútach viedli 5:0. Celkový výsledok tohto duelu 11:2 hovorí jasnou rečou. Vo finále čakalo našich hokejistov družstvo zo susedného Lamača. Zápas bol vyrovnaný a hra sa prelievala z jednej strany na druhú. Nakoniec Lamač nestačil na bojovný a kolektívny výkon našich  hokejistov, ktorí vyhrali 4:2. Vlastne sme sa stali v tejto kategórii majstrami Bratislavy. Mladým Hobáčikom ďakujeme za vzornú reprezentáciu klubu.“
 (pet)

V Dúbravke titul Slovensku!
Stalo sa už dobrou tradíciou, že ŠHK HOBA počas svetového hokejového šampionátu organizuje Majstrovstvá sveta prváčikov. Tentoraz si malí Hobáčikovia na Sviatok práce pozvali aj svojich kamarátov zo Skalice a z Detvy. 
Skaličania reprezentovali Česko a Kanadu, Detva Rusko, domáca HOBA Slovensko, USA a Švédsko. Diváci videli veľa atraktívnych súbojov a boj mladých hokejistov i hokejistiek o každý centimeter ľadu. Slovensko vysoko zdolala Kanadu (12:0), vyhralo aj nad Švédskom (4:2) a USA (3:2), prehralo s Ruskom1:3 a remizovalo s Českom (3:3).
Kanada skončila šiesta, Rusko piate, Švédsko štvrté, bronz získali USA, striebro Česko a zo zlatých medailí sa tešili hokejisti Slovenska. V tom čase všetci želali slovenským reprezentantom titul majstra sveta, resp, aspoň medailu na prebiehajúcich MS v Česku. Ako už vieme, Slovensko skončilo na celkovom deviatom mieste. Počas slávnostného vyhodnotenia boli ocenené všetky zúčastnené družstvá.                                       
(jop)

DÚBRAVSKÉ NOVINY * Vychádzajú mesačne * Vydáva samospráva mestskej časti Dúbravka,  Žatevná 2, 841 02 Bratislava * Mediálna komisia:  Mgr. Marcel Burkert (predseda), Vladimír Straka (podpredseda), Maroš Repík, Ing. Jana Jarošová, Miroslav Markovič, Jozef  Petrovský, Jozef Beňadik, Ing. Peter Hanulík (členovia) * Tajomník MK: Mgr. Ľubo Navrátil  * Šéfredaktorka: Mgr. Lucia Marcinátová * Inzercia a administrácia: Dúbravské noviny, Žatevná 4, tel.:  02/6920 2521,  e-mail: tlacove@dubravka.sk  *  Tlač: Versus, s.r.o. * Redakcia si vyhradzuje právo krátenia, úpravy aj neuverejnenia neobjednaných príspevkov  * Príspevky posielajte podľa možnosti v elektronickej podobe  * Nevyžiadané príspevky a podkladové materiály nevraciame  * Reg. číslo EV4115/10 * Vyšlo 23. mája 2015.