Náučný chodník opäť sprevádza
Náučný chodník po Dúbravke, ktorý vznikol v roku 2006, je po rokoch chátrania opäť náučný.
Dúbravka obnovila všetkých jeho sedem tabúľ. Chodník sa neotváral slávnostne prestrihávaním
pásky, ale pokrstil sa náučne, vychádzkou dúbravských školákov aj so sprievodcom.
Viac na str. 19 Foto: Lucia Marcinátová
Dúbravka otvorila náučný chodník, múzeum nové expozície
Náučný chodník je opäť náučný, pokrstil sa prechádzkou. Dobrovoľníci
obnovili všetkých sedem tabúľ. O histórii Dúbravky sa deti dozvedeli
všeličo aj počas noci v múzeu.
Nocovať v múzeu, a to doslovne. Presne to mohla zažiť dvadsiatka detí zo všetkých dúbravských základných
škôl. Vybraní šiestaci prichádzali do Dúbravského múzea so spacákmi, ruksakmi, no najmä s očakávaním, aké to bude. A noc múzeu bola najmä o histórii, o histórii našej Dúbravky. Dúbravka sa takto predvečer zapojila do celoeurópskeho podujatia Noc múzeí a galérií a naše múzeum spolu s Oddelením školstva a projektových činností pripravilo zážitkovú noc školákov.

Škola na úrade, zasadnutia u Zajíčka
Na úvod sa začínalo zoznamovaním, a to zoznamovaním medzi sebou, ale najmä s dúbravskými dejinami. Ľubo Navrátil, správca Dúbravského múzea, hovoril o histórii Dúbravky a potom sa vyrazilo - symbolicky vychádzkou pokrstiť obnovený Dúbravský náučný chodník. Jeho sedem tabúľ totiž roky chátralo, chodník skôr slúžil, ako
neslúžil. Zmeniť sa to rozhodli dobrovoľníci v Dúbravke, ktorí v spolupráci s miestnym úradom Mestskej časti – Bratislava Dúbravka a Občianskym združením BROZ obnovili náučné panely chodníka. Na krstnú prechádzku vyšiel s deťmi aj starosta Martin Zaťovič so svojou manželkou Zdenkou. „Kedy bola prvá písomná zmienka
o Dúbravke. Ako vznikol je názov?“ zneli otázky správcu múzea. Deťom v uliciach starej Dúbravky
približoval odpovede, dozvedeli sa, že budova miestneho úradu bola školou, že v niekdajšej krčme U Zajíčka,
známej ako U Husáka, prebiehali zasadnutia poslancov a videli miesta, kde žili, a niekde ešte aj bývajú rôzni známi Dúbravčania. Všetky poznatky a zaujímavosti o Dúbravke potom deti otestovali vo vedomostnom kvíze. Ukázalo sa, že výklad počas prechádzky a prehliadky múzea sledovali pozorne a všetky družstvá vyhrali výpravnú knižku o Dúbravke.

Kamenný nôž a streľba šipkami
Nasledovali praktické zručnosti, výroba kamenného noža a streľba z luku a praku. Niketoré deti videli gumipušku
prvý raz v živote, a napočudovanie, zapáčila sa najmä dievčatám. Súťažilo sa o digitálne hodinky až do zotmenia. Potom sa konala večerná grilovačka. Zaspávanie bolo podľa očakávania problematické a podarilo sa až na
štvrtý pokus neskoro po polnoci.

Rozširovanie chodníka
Dúbravský náučný chodník sa začína na Jadranskej ulici v historickej Dúbravke, prechádza pri Horanskej studni cez Glavicu a cez Tavarikovu kolóniu a ústi pri reštaurácii Zlatá lipa na Švantnerovej ulici. Trasa má približne päť kilometrov. Autorom textov a fotografií je Občianske združenie BROZ a správca Dúbravského múzea Ľubo Navrátil. Mestská časť uvažuje v budúcnosti aj o osadení ďalších tabúľ, napríklad pri Kostole sv. Kozmu a Damiána, Kaplnke či Dúbravskom múzeu. Kto ešte nekráčal po stopách náučného chodníka, nech sa páči vyrazte a spoznajte Dúbravku...
lum, luna
Nie drevo, ale smeti nosiť do lesa. Mapovali sme čierne skládky
Riešenie a vyčistenie skládok brzdia aj zákonné postupy
S policajtmi sme vyšli do terénu, prezreli sme osem veľkých skládok. Hliadky budú viac kontrolovať odľahlé a záhradkárske lokality.
Dve autá, niekoľko policajtov, pevné topánky, fotoaparáty. Pri štarte od miestneho úradu na Žatevnej v Dúbravke to na prvý pohľad vyzeralo, ako keby sme vyrazili po stopách zločinca. Nepátrali sme však po zlodejoch, nespisovali sme ani bezdomovcov, hoci sme narazili aj na nich, ale v teréne sme mapovali čierne skládky. A nebolo ich málo.
Vyvezený stavebný odpad, nazhromaždený komunálny zber, pneumatiky, plasty, zvyšky nábytku. Nevyhodiť do koša, nečakať na veľkokapacitný kontajner, neodviesť do zberného dvora, ale vyniesť do lesa, na lúku, k záhradkám. 
Zelené či opustené časti sa tak menia na smetiská, miesta, ktoré neskrášľujú Dúbravku, ale naopak. Pri pohľade na vrecia ukryté v tráve, kolesá pod stromami, kusy zariadenia, sa v nás  otvára otázka: prečo?
Prečo vôbec niekomu napadne vyviesť smeti do lesa.
Cieľom nášho výjazdu však nebolo moralizovať, ale zmapovať terén, odhaliť problémové miesta a riešiť skládky, aby sa k ich evidencii mohlo napísať vyčistené.
Prvou zastávkou boli Polianky, záhradkárska oblasť a bezdomovecká lokalita „pri rúre“, čiže potrubí pod teplárenským komínom.                                      
Po zdokumentovaní tejto skládky sme sa rozdelili na dve skupiny, aby sme prezreli čo najviac lokalít v Dúbravke - štyria mestskí policajti, vicestarosta Dúbravky Ľuboš Krajčír za vedenie mestskej časti a Matej Blažej, zamestnanec referátu životného prostredia.
„Rozhodli sme sa zabojovať s nelegálnymi skládkami v Dúbravke, ktoré vznikajú najmä v jarných mesiacoch. Paradoxne, často vznikajú ako dôsledok jarného upratovania v domoch a bytoch, kedy nazhromaždený domáci odpad občania vyvážajú na miesta, kam naozaj nepatrí,” vraví vice-
starosta.
Dodal, že takéto mapovanie skládok bude slúžiť aj na prispôsobovanie hlia- dok mestskej polície v problémových lokalitách. Mestská časť tiež zvyšuje frekvenciu, aj počet pristavených veľkokapacitných kontajnerov, začína sa už tento mesiac, viac na 4. strane.

Bezdomovecké osady
Kontrola v Dúbravke sa zamerala najmä na záhradkárske oblasti. Okrem Polianok sme prešli oblasť Agátovej, pri Technickom skle, pri Metrologickom ústave, no nevynechali sme ani problémové a zanedbané časti Dúbravky – starú poštu na Saratovskej, ulicu Na vrátkach či okolie výstavby za Tesco Dubrawa.
„Nikdy to tu nebolo také zlé ako teraz, sťahujú sa sem bezdomovci z celej Bratislavy,“ sťažoval sa nám záhradkár pri metrologickom ústave. Záhradkárči tu už 25 rokov. Upravenú záhradku ani úrodu mu vraj neničia, lebo má záhradku hneď na začiatku na očiach, ostatní vraj majú problémy. Nezhody nám potvrdili aj samotní bezdomovci, stretli sme ich, keď smerovali „domov“ do záhradnej chatky.
„Tam vzadu je ich plno, sú to všelijakí noví, viacerí sem prešli z Ružinova,“ povedal nám párik žijúci v chatke. Sú vraj dohodnutí s jej majiteľom, že tam môžu prebývať. 
Mestskí policajti týchto bezdomovcov z kontrol poznajú. Mapovanie skládok tak otvorilo aj tento problém, policajtov sme vyzvali na pravidelnejšie kontroly lokality.

Smeti pod poštou
Počas dvojhodinovej akcie sme zaevidovali osem čiernych skládok. Išlo najmä o drobný stavebný odpad, kusy starého nábytku, pneumatiky, elektroniku ako aj väčšie množstvo komunálneho odpadu. Vrecia boli vyvezené napríklad aj v priestore pod starou poštou na Saratovskej. Pri kontrole nás zastavovali ľudia. Upozornili aj na nezabezpečený kanál a mladých, ktorí sa tu stretávajú.
Mestská polícia si tak pridala do zoznamu ďalšiu problémovú lokalitu, ako však tvrdí, chodieva sem pravidelne.
Policajti nekontrolovali čierne skládky len v Dúbravke, už predtým mapovali záhradky v Lamači a Záhorskej Bystrici. Pokračovať chcú v ďalších mestských častiach.
„V spolupráci s miestnymi úradmi vykonávame špeciálne akcie zamerané na kontrolu čistoty a poriadku,“ povedal náčelník mestskej polície Peter Krajíček. „Mestská polícia chce tak prispievať k ochrane životného prostredia ako aj k tomu, aby sa Bratislavčania cítili spokojnejšie. Priestupky sme po zdokumentovaní odstúpili na riešenie obci. Podľa zákona o odpadoch je totiž obec oprávneným orgánom konať vo veci.“

Zmena postupov, vyššie pokuty
Matej Blažej, zamestnanec referátu životného prostredia miestneho úradu, ktorý sa venuje problematike skládok a čistoty v mestskej časti, hovorí, že z 50 prípadov čiernych skládok sa pri 49 nezistí páchateľ. Riešenie skládok je podriadené zákonom o odpadoch. Postupy sú však často zdĺhavé a komplikované.
„V prípade, keď je odpad na území mestskej časti, zistíme najprv, kto je vlastníkom pozemku a o aký odpad ide,“ vysvetľuje Blažej. Ak ide o pozemok, ktorý spravuje mestská časť, čistí ho mestská časť, ak ide o iný pozemok, mestská časť nahlási skládku na Okresný úrad, odbor starostlivosti o životné prostredie. Okresný úrad potom urobí obhliadku a  určí, či mohlo dôjsť k spáchaniu trestného činu, teda škode viac ako 266 eur.
 V takom prípade kontaktuje políciu, ktorá začne konať a zisťovať páchateľa. Žiaľ ani polícia pri objasňovaní trestného činu nebýva v mnohých prípadoch úspešná.
Ak okresný úrad skonštatuje, že k spáchaniu trestného činu nedošlo, začne zisťovať, kto je za skládku zodpovedný. To však býva často problém zistiť a potenciálnemu páchateľovi preukázať.
Keď  sa zistí zodpovedná osoba - pôvodca, ktorý odpad uložil v rozpore so zákonom o odpadoch, musí pozemok vyčistiť na vlastné náklady, ak sa zodpovedná osoba  nezistila, začne okresný úrad preverovať či vlastník, správca alebo nájomca pozemku urobil všetky opatrenia na ochranu svojho pozemku podľa osobitných predpisov, na základe rozhodnutia súdu, alebo či mal z uloženia odpadu majetkový alebo iný prospech. 
V prípade, že tak neurobil a nesplnil tak svoje povinnosti, musí podľa zákona  o odpadoch neporiadok odstrániť. 
Proces a zisťovanie sú časovo náročné, vyčistenie pozemku tak brzdí legislatíva a postupy. Paradoxne mestská časť nemôže vstupovať na pozemky iných fyzických a právnických osôb bez ich súhlasu. Tiež musia byť dodržané isté lehoty a postupy v zmysle správneho poriadku a v konečnom dôsledku aj potenciálny pôvodca nelegálnej skládky má svoje práva, ktoré mu musia byť zachované.
Ak totiž ide o prípady, keď sa nepodarí vlastníkovi, správcovi alebo nájomcovi preukázať  vyššie uvedené porušenia zákona alebo sa preukáže že pôvodcom je iná neznáma osoba, teda nie vlastník, správca alebo nájomca pozemku a ak ide o komunálne a drobné stavebné odpady, skládka sa vracia späť na mestskú časť a obec ju musí zlikvidovať na vlastné náklady.
Ostatné odpady, napríklad nebezpečný odpad, likviduje príslušný Okresný úrad. 
Okrem postupov, keď po novom teraz koná pri podozrení na trestný čin polícia. Okresný úrad môže požiadať orgán polície o súčinnosť pri objasňovaní nezákonne uloženého odpadu,  sa podľa Blažeja zmenili v súvislosti s čiernymi skládkami aj pokuty. Za priestupok hrozí pokuta do výšky 2500 eur, za iné správne delikty je možné uložiť pokutu fyzickej alebo právnickej osobe  od 500 do 50 000 eur v závislosti od závažnosti previnenia, napríklad ak si vlastník, správca alebo nájomca nehnuteľnosti nesplní oznamovaciu povinnosť.
Ako však bolo vidno v teréne, ľudí zatiaľ možné vyššie pokuty neodradili.  Odpad v lesoch totiž sám nerastie a ani „nezmizne“.
Lucia Marcinátová
Smeti sa do lesa vracajú, ľudia vyhľadávajú pre skládky odľahlé miesta
S čiernymi skládkami bojuje aj Zelená hliadka. K viacerým brigádam sa pridal aj náš poslanec Tomáš Husár.

Stretnúť sa, zorganizovať  a spoločne čistiť, upratovať, urobiť niečo pre svoje okolie a životné prostredie. Zelená hliadka je na Slovensku asi najznámejšie združenie ľudí, ktorých spojilo to, že sa už nemohli ďalej pozerať na nahromadený odpad, smeti a mesto plné reklamy Iniciatívu založil v roku 2011 dobrovoľník Matúš Čupka a začal s malou skupinkou nadšencov. Odvtedy čistia čierne skládky,  zorganizovali už desiatky brigád a akcií na skrášlenie prostredia. 
Viaceré čistenia prebehli aj u nás v Dúbravke. Zúčastnil sa ich aj dobrovoľník a miestny poslanec Tomáš Husár, opýtali sme sa ho, kde všade upratovali a kde má Dúbravka problémové miesta.

Opakované znečistenie
 „Zelená hliadka počas svojho pôsobenia brigádovala v Dúbravke niekoľkokrát, hlavne v okolí Technického skla, na Agátovej ulici a pri teplárni na Poliankach. Na niektoré z týchto miest sme sa bohužiaľ museli vrátiť opakovane.“
Problémom pri odpadoch v záhradkárskych osadách  nie sú podľa Husára len bezdomovci, často sa tu totiž nájdu časti nábytku či zvyšky po rekonštrukcii bytov. 
Tomáš Husár sa do Zelenej hliadky pridal asi pred tromi rokmi.  „Predtým som sa dobrovoľníctvu venoval len v "malom" v okolí môjho bydliska. Proti skládkam sa bojuje ťažko. Fotopasce sú účinné len vo veľmi špecifických prípadoch a nedajú sa aplikovať všade. Na niektorých miestach dokážu pomôcť pevné zábrany, ktoré zabránia napríklad príjazdu do lesa alebo iných opustených lokalít.“

Fotopasce áno aj nie
Fotopasce, ich zavádzanie a zvyšovanie počtu avizoval na problémových lokalitách bývalý primátor mesta Milan Ftáčnik. Súčasný primátor Ivo Nesrovnal hovorí, že mesto
fotopasce nevyužíva,  skôr uvažuje nad monitorovacím zariadením, ktoré by pomohlo odhaliť a prichytiť priestupcu, čiže pôvodcu čiernej skládky pri páchaní priestupku tým, že ukladá odpad na miesto, ktoré nie je na to určené. „Jednoznačne chceme využiť možnosti v rámci legislatívy a teda hlavne dodržiavania zákona. o ochrane osobných údajov a monitorovať skládky, na ktorých vyčistenie hlavné mesto už doteraz minulo veľa financií. Chceme, aby za vyčistenie platili tí, ktorí sú pôvodcami vzniku týchto čiernych skládok,“ dodala Ivana Skokanová, hovorkyňa hlavného mesta. 
Skládku možno hlavnému mestu nahlásiť prostredníctvom webu hlavného mesta, cez formulár "Nahláste skládku“, pričom  treba uviesť parcelné číslo pozemku, kde sa znečistenie nachádza, alebo GPS súradnice, alebo stačí vyznačenie do google maps. Tieto údaje sú potrebné na zistenie vlastníka pozemku, nakoľko mesto môže odstraňovať čierne skládky len z nehnuteľností, ktorých je vlastníkom a správcom zároveň.
Zo skúseností z brigád a čistení v rámci Zelenej hliadky dobrovoľník Tomáč Husár potvrdil, že skládky vznikajú najmä na odľahlých miestach, mimo veľkého pohybu ľudí. 
Akýmsi heslom Zelenej hliadky je motto: „Lebo sa nás to týka.“  Pri pohľade na znečistený les a smeti, ktoré sa aj po vyčistení opäť vracajú, sa pridávame:  Týka sa to aj nás.
(lum)
Zberný dvor patrí k prioritám firmy OLO
Mestská spoločnosť OLO predstavila priority na rok 2016. Chce viac zberných dvorov aj podzemné kontajnery.

Generálny riaditeľ spoločnosti OLO Branislav Cimerman predstavil priority mestskej firmy. V prvom rade chce zvýšiť kvalitu služieb, ktoré OLO poskytuje pre hlavné mesto v oblasti nakladania s komunálnym a drobným stavebným odpadom, a to v súvislosti s novým zákonom o odpadoch, ktorý platí od 1. januára 2016.
Jednou z priorít mestskej firmy OLO v tomto roku je vylepšiť systém zberných dvorov v Bratislave. Rozširovať a zmodernizovať sa má existujúci zberný dvor na Starej Ivanskej ceste, ktorý už je kapacitne aj technologicky nepostačujúci, vybudovať nový dvor chce OLO vo Vlčom hrdle v areáli spaľovne odpadov.
OLO tiež zvažuje aj otvorenie zberných dvorov v Starom Meste a v Dúbravke, v tomto roku sa to však asi nestihne. 
Starosta Dúbravky Martin Zaťovič sa k téme zberného dvora stretol nedávno aj so zástupcami magistrátu, kde sa dohodol ďalší postup. Aktuálne prebieha príprava pozemkov a následne projektu, zberný dvor by mal vzniknúť v lokalite ulice Na Vrátkach.
Mestská firma OLO sa bude tento rok prvýkrát uchádzať o čerpanie financií z eurofondov z Operačného programu Kvalita životného programu na svoj projekt Zber a zhodnotenie biologicky rozložiteľného odpadu v Bratislave. Európske peniaze by hlavnému mestu pomohli riešiť problémy s biologicky rozložiteľnými odpadmi.
Spoločnosť OLO tiež rozbieha pilotný projekt na polopodzemné a podzemné kontajnery, s cieľom skrášliť kontajnerové stojiská v meste. Modernizovať sa v tomto roku bude aj spaľovňa odpadu vo Vlčom hrdle, kde sa spaľuje a energeticky zhodnocuje zmesový odpad z domácností z celej Bratislavy. 
(lum)
OLO TAXI – mobilný zberný dvor
Neviete kam so starým nábytkom, kobercom, matracmi či ďalším objemným odpadom? Bratislavská mestská spoločnosť Odvoz a likvidácia odpadu (OLO) a.s. za vás všetko odvezie a ekologicky zlikviduje. 
Nová služba OLO TAXI – mobilný zberný dvor, ktorú spoločnosť OLO a.s. spustila začiatkom apríla, sa teší veľkému záujmu.
OLO TAXI za vás odvezie objemný odpad a odpad, ktorý je možné spáliť v spaľovni, napríklad starý a čalúnený nábytok, skrine, stoličky, stoly, postele, matrace, dvere, drevo, podlahovú krytinu – linoleum, koberce, drevené aj laminátové podlahoviny, periny či textílie. Táto služba však nie je určená na odvoz stavebného odpadu, elektrospotrebičov, biologicky rozložiteľného a nebezpečného odpadu. Cena služby je 25 eur s DPH a zahŕňa dopravu, nakládku odpadu vyloženého pred domom, jeho odvoz, vykládku a ekologickú likvidáciu.
Cieľom novej služby je v prvom rade poskytnúť občanom Bratislavy pomoc v súvislosti s odstraňovaním objemného odpadu, ktorý je za bežných okolností potrebné odovzdať na zbernom dvore. Obyvatelia ho však často umiestňujú na kontajnerových stojiskách, čím vzniká neporiadok okolo zberných nádob – kontajnerov a ten je správca nehnuteľnosti povinný riešiť dočistením za poplatok. Novou službou by spoločnosť OLO a.s. chcela predchádzať aj vytváraniu čiernych skládok.
Službu si môže objednať každý občan žijúci na území Bratislavy, buď mailom na olotaxi@olo.sk alebo telefonicky na Oddelení služieb zákazníkom, na čísle 02/ 50 110 111 . 		 
(olo)
Úrad: Pri stojiskách sa už nemusíte obracať na magistrát
Mnohé kontajnery stále stoja na ceste a bránia vo výhľade, pri prejazde či parkovaní áut. Mestská časť chce pomôcť pri budovaní kontajnerových stojísk.

Nestáť v ceste, neblokovať autá, no dbať aj na bezpečnosť či čistejšiu Dúbravku. S takým cieľom rozbehla mestská časť akciu – postavme kontajnerové stojiská.  Kontajnery chce dostať z ciest, kde bránia vo výhľade, parkovaniu i premávke, premiestniť ich na vhodné miesto, uzavrieť do stojiska tak, aby rozfúkaný odpad nelietal po Dúbravke. Zamedziť tak chce aj vstupu bezdomovcov či zberačov a vyberačov kontajnerov.
Vedenie mestskej časti preto spolu  s odbornými zamestnancami úradu zorganizovali debatu so správcami bytových domov a zástupcami vlastníkov.
Pozvali 62 správcov a vlastníkov, diskutovať však prišlo len jedenásť z nich. Dôvod bol možno ten, že podobné debaty organizovalo pred rokmi už bývalé vedenie mestskej časti a problém sa za dlhší čas neposunul, neriešil a mnohé kontajnery stoja na cestách. Brzdou pri vystavaní stojiska nie sú často ani nedohodnutí vlastníci bytov, ale skôr trápenia s hľadaním vhodného pozemku či ťahanice o nájom s magistrátom.
Práve v tom chce pomôcť súčasné vedenie Dúbravky, podáva  pomocnú ruku pri hľadaní pozemku, vybavovaní na magistráte či projekte samotného stojiska.

Dotácia na stojisko
„Stretnutia tu už boli, no ostalo to nevyriešené, preto ako mestská časť vstupujeme do tohto procesu. Nemusíte sa tak obracať na magistrát, stačí na nás,“ hovorí vicestarosta Ľuboš Krajčír. „Ponúkame aj konkrétne riešenia stojísk od lacných od dvetisíc eur až po drahšie na čip podľa možností bytových domov.“
Mestská  časť aktuálne dotuje výstavbu jedného stojiska sumou päťsto eur. Vicestarosta Krajčír dodáva, že suma sa bude znižovať, až zanikne a nakoniec nastúpia sankcie za zaujatie verejného priestranstva.
Odborní pracovníci úradu pomôžu podľa Krajčíra aj pri špecifických problémoch bytových domov, napríklad pri hľadaní vhodného miesta v teréne. „Teraz sa to napríklad nedávno vďaka zapojeniu sa nášho zamestnanca a vedúceho oddelenia v jednom prípade podarilo,“ dodal vicestarosta. 

Kontaktná osoba
Hoci správcov a zástupcov vlastníkov prišlo na stretnutie málo, debata otvorila a poukázala na viaceré problémy a brzdy projektov.  Správcovia hovorili o problémoch s umiestnením nádob na separovaný zber, nájdením vhodného pozemku či ukladaním veľkorozmerného odpadu k stojiskám od neznámych obyvateľov.
Správcovia a zástupcovia sa môžu v súvislosti s kontajnerovými stojiskami obracať na Matej Blažeja z referátu životného prostredia miestneho úradu  na mail blazej@dubravka.sk alebo telefonicky 02/60101157, 
Na stretnutí odznela aj novinka v súvislosti s veľkokapacitnými kontajnermi. Kým nebude postavený zberný dvor na ulici Na Vrátkach mali by sa kontajnery na veľkorozmerný odpad pristavovať častejšie, nielen počas jarného a jesenného upratovania. Začína sa už tento mesiac. Aktuálny rozpis pristavenia nájdete na str. 4.

Šetrenie na poplatkoch
Na stretnutí úrad prezentoval aj fotografie už existujúcich stojísk, ich aktuálny stav a nedostatky, a tiež miesta, kde stojiská chýbajú. Predstavil tiež projekty na stojiská.
„Dúbravka je dosť veterná, má takú polohu,  stojiská zabránia znečisťovaniu mestskej časti,“ popisoval správcom Pavel Gašparovič, vedúci oddelenia územného rozvoja a životného prostredia. „Problémom je dostať sa k pozemku, lebo pozemky sú magistrátu, no chceme podať pomocnú ruku a v spolupráci so starostom a vicestarostom, aby sa tento spôsob nájmu čo najviac urýchlil.“
Vystavaním stojiska môžu obyvateľa okrem zlepšenia prechodu áut, sanitiek či čistejšej Dúbravke pomôcť aj vlastnej peňaženke, a to zníženými nákladmi za odvoz odpadu. Pavel Gašparovič poukázal na prípady, kedy sa vďaka uzamknutiu kontajnerov znížil nutný počet vývozu smetí. Obyvatelia si tak môžu poplatky regulovať a počet zberných nádob na hlavnom meste odhlásiť, a tým aj ušetriť.
Matej Blažej z referátu životného prostredia predstavil tiež novú zbernú nádobu na sklo, ktorá nie je tak veľká  a ťažko manipulovateľná ako súčasná a zmestí sa tak aj do uzamknutého stojiska.
Niektorí správcovia navrhovali, aby dal úrad jednotný projekt na všetky stojiská a zástupcovia vlastníkov bytov by si len jeden vybrali. Mestská časť však nemôže prikázať obyvateľom, aké stojisko stavať, na výber však má niekoľko tipov približne rovnakého charakteru.
Správcovia tiež upozorňovali na problémy s veľkokapacitným odpadom. Mestská časť tak plánuje častejšie pristavovanie kontajnerov na tento odpad, od správcov a zástupcov vlastníkov by tiež uvítala tipy a podnety, na miesta, kde je potrebné a vhodné kontajner pristavať. Podnety môžu obyvatelia posielať rovnako mailom na referát životného prostredia. Miestny úrad začal tiež s búraním starých rozpadávajúcich sa stojísk a skladov z čias výstavby sídliska, tento rok zbúral už štyri, čím sa uvoľnilo miesto na nové kryté kontajnerové stojisko či parkovacie miesta.
Lucia Marcinátová
Veľkokapacitné
 kontajnery v júni
● 2. jún - Žatevná pri požiarnej zbrojnici 
● 2. jún -  Bilíkova 22 parkovisko
● 9.  jún - Kpt. J. Rašu 21
● 9. jún - Hanulova - pri trafo stanici smerom na Bezekovú ulicu
● 16. jún - K horánskej studni - pri ihrisku
● 16. jún -  roh ulíc Sekurisova 2 a Drobného ulice
● 23. jún - Nejedlého 10 k zákrute
● 23. jún  - Švantnerova parkovisko pred rešt. Zlatá Lipa
● 30. jún -  Bagarova pred budovou VÚB banky
● 30. jún -  Galbavého 2 parkovisko za kostolom
● V prípade, že nebude možné pre parkujúce vozidlá pristaviť kontajner na určené miesto, bude podľa zamestnancov úradu kontajner zložený na najbližšie možné miesto na určenej ulici. Kontajnery sa pristavujú od 12 hod.
● Veľkokapacitné kontajnery sú určené pre zber veľkorozmerného komunálneho odpadu (dvere, poličky, postele, matrace, stoly a pod.). Napĺňať sa majú hospodárne.
● Do kontajnerov na veľkorozmerný komunálny odpad nepatrí odpad ako pneumatiky, elektroodpad, biologicky rozložiteľný komunálny odpad a podobne. Bližší popis ako nakladať s jednotlivými druhmi odpadu je uvedený na stránke Miestneho úradu Dúbravka v sekcii „Kam s odpadom“. 
● Harmonogram pristavenia kontajnerov na veľkorozmerný komunálny odpad je spracovaný na dva mesiace. Žiadame obyvateľov, aby oznámili na oddelenie životného prostredia potrebu umiestnenia kontajnerov na ďalšie mesiace mimo uvedeného harmonogramu. 
Odvoz starých spotrebičov počas celého roka
Zavadzia vám v pivnici stará práčka, chladnička či televízor?  
Objednajte si bezplatný a ekologický odvoz. Z každého vyzbieraného kilogramu venujeme 5 centov na podporu vybudovania výbehu vlkov v bratislavskej ZOO.
Priebežné termíny a objednávkový formulár na  
zberelektroodpadu.sk
Zbery sa organizujú celoročne. Termíny zberov sa stránke zberelektroodpadu.sk. Objednávanie na jednotlivé termíny zberu sa uzatvára 2 dni pred konaním zberu. Po uzavretí objednávok na daný termín sa zverejní nový termín zberu.
Neprehliadnite
● Mestská časť podá pomocnú ruku pri legislatíve, nájme pozemku od magistrátu;
● Príspevok mestskej časti na jedno stojisko je 500 eur, postupne sa bude znižovať, až zanikne a vzniknú poplatky za zabratie verejného priestranstva
● Mestská časť vybrala niekoľko tipov kontajnerových stojísk, líšia sa cenou, no majú približne rovnaký charakter
● Správcovia či zástupcovia vlastníkov sa môžu obracať na miestny úrad oddelenie územného rozvoja a životného prostredia – Mgr. Matej Blažej – 02/60101157, blazej@dubravka.sk - referát životného prostredia

Ľudia bez domova získavajú pracovné návyky, čistia Dúbravku
Dúbravka v spolupráci s organizáciou Depaul spustila integračný program pre ľudí bez domova. Do konca septembra budú upratovať Dúbravku.
„Tento projekt pomáha dvakrát, raz mestskej časti, aby bola čistejšia, druhýkrát ľuďom bez domova pri integrácii a získavaní pracovných návykov,“ tak hodnotil nový projekt starosta Dúbravky Martin Zaťovič. 
Mestská časť Bratislava-Dúbravka v spolupráci s neziskovou organizáciou Depaul začala s integračným programom pre ľudí bez domova, zapojila ich do upratovania a čistenia Dúbravky. Do Dúbravky tak budú chodiť pracovať pravidelne, v uliciach sa budú dať stretnúť každý týždeň až do konca septembra.
Nezisková organizácia Depaul prevádzkuje nízkoprahovú nocľaháreň pre ľudí bez domova na Ivanskej ceste, útulky a ošetrovňu sv. Alžbety.

Karlovka, Dúbravka prvé
Ráno osem hodín po uliciach sa mihali reflexné vesty. Brigádnikov z integračného programu nebolo ťažké nájsť, svietili do ďaleka, na reflexnej veste nápis Čistíme Dúbravku, v rukách rýľ, metla, lopata alebo štetec. 
Deväť ľudí bez domova spolu s koordinátormi pracovali v dvoch skupinách, čistili sa zarastené obrubníky, neporiadok, natierali sa stĺpiky v okolí Základnej a Materskej školy Pri kríži. 
Prvá skupinka pracovala v tichosti, výsledky bolo vidno už po ich prvej hodine v teréne. V druhej skupinke boli aj dve ženy, prekvapila nás priateľská nálada. Mladý brigádnik sa delil o skúsenosti, chodí takto upratovať aj Karlovu Ves.
Karlova Ves začala s integračným projektom mesiac vopred, Dúbravka je zatiaľ druhou mestskou časťou v Bratislave. Organizácia Depaul chce program rozširovať ďalej, ľudia bez domova, ktorí prespávajú v nízkoprahovej nocľahárni Depaul na Ivanskej 
ceste, majú o brigády veľký záujem.

Pracovná šanca 
Na pracovné brigády uliciach Dúbravky bude pravidelne chodiť desať až dvadsať ľudí bez domova. Mestská časť zabezpečuje náplň práce a pre každého zapojeného klienta nocľahárne, ktorý pomáhal pri upratovaní aspoň 5 hodín, gastrolístok a pitný režim. Organizácia Depaul robí  výber klientov, koordináciu a  dohliada nad brigádami a aj individuálnou prácou s každým klientom.  
„Teší nás, že aj mestské časti si uvedomujú vážnosť situácie s ľuďmi bez domova a postupne berú zodpovednosť za riešenie týchto problémov. “ vysvetľuje dôvody spolupráce Juraj Barát, riaditeľ Depaul Slovensko. „Ľudia na ulici majú totiž iba malé šance získať zamestnanie a pri príležitostných brigádach hrozí riziko, že sa stanú obeťami ľudí, ktorí zneužívajú ich zlú situáciu. Preto medzi ľuďmi bez domova narastá o takéto brigády záujem a vďaka spolupráci s mestskými časťami budú môcť aj občania vidieť, že ľudia bez domova chcú pracovať a majú záujem o prostredie, v ktorom žijú.“
Mesačne by mali ľudia bez domova v Dúbravke odpracovať zhruba štyristo hodín. Prácu im bude podľa aktuálnych potrieb a počasia prideľovať mestská časť.
Za hodinu práce každého klienta dostane Depaul Slovensko štyri eurá. Z nich má človek bez domova zabezpečené celotýždenné ubytovanie v nocľahárni, cestovné náklady, oblečenie, príspevok na stravu, sociálne poradenstvo a ďalšie výdavky potrebné na riešenie svojej situácie.
V Bratislave žije viac než 5000 ľudí bez domova. Takéto spolupráce sú súčasťou projektu integrácie ľudí bez domova, v ktorom sa využíva pracovná terapia na vytvorenie pracovných príležitostí pre ľudí bez domova, získanie pracovných zručností a zvýšenie šancí na ich opätovné zaradenie do spoločnosti.
Lucia Marcinátová
Polícia kontrolovala krčmy v Dúbravke
Počas mája prebehla kontrola mestskej a štátnej polície zameraná na alkohol. Policajti skontrolovali štrnásť zariadení, no neodhalili žiadne porušenie zákona.
Začneme na Trhovej, tam máme toho na kontrolu viac. Psíky ostanú radšej vonku, dovnútra pôjdu len v prípade potreby.“
Na úvod zaznievali pokyny v zasadačke. Počas májového večera sa na obvodnom oddelení polície na Saratovskej zišli štátni i mestskí policajti, nechýbali psovodi, za vedenie mestskej časti vicestarosta Ľuboš Krajčír. Cieľ - veľká kontrola krčiem a reštaurácii v Dúbravke zameraná na popíjanie a nalievanie alkoholu ľuďom mladším než 18 rokov.
Zorganizovala ju mestská časť v spolupráci s mestskou a štátnou políciou. Termín akcie určila polícia.
Poloprázdne krčmy
Po rozdelení do skupín sme rýchlo vyrazili. V policajnom aute vyzvedáme, v ktorých podnikoch v mestskej časti je najviac problémov, na ktoré krčmy je najviac sťažnosti. Dozvedáme sa napríklad aj o nedávnej bitke v ubytovni Fortuna, o problémoch a násilnostiach v robotníckej ubytovni na Agátovej či živote a stave rozpadajúcej sa ubytovne ministerstva vnútra pri podchode OC Saratov.
Témou kontroly však bol alkohol.
Utorkový večer v televízii priamy prenos hokejových majstrovstiev. Možno pre nevíkendový termín, či preto, že naši hokejisti už vypadli, viaceré krčmy prekvapili prázdnotou. Niekde dokonca už pred deviatou zatvárali, v niekoľkých bolo celkom živo. Počas akcie skontrolovala 14 pohostinských zariadení, našla troch mladistvých hostí, ktorí sa podrobili dychovej skúške na zistenie alkoholu v dychu. Nikto však nebol pod vplyvom alkoholu.
Okolie škôlok a problémové miesta
S policajtmi sme preto prešli aj problémové miesta – okolie ubytovne Fortuna, robotníckej ubytovne Majster, lokalitu Tesco Dubrawa či Domu služieb.
Kontrolovali sa aj verejné priestranstvá na uliciach Trhová, Bilíkova, Pod Záhradami, Saratovská, Bagarova, Agátová, Ožvoldíkova, žiadni popíjajúci a ani podozriví sa nenašli.
Okrem krčiem sme sa pre aktuálne udalosti zamerali aj na obhliadku okolia materských škôl, vo viacerých predškolských zariadeniach sa totiž šírila počas týždňa poplašná správa o uložení výbušniny. V rámci Bratislavského kraja bolo viac než dvadsať hlásení, páchateľ sa zameriaval zväčša na súkromné zariadenia. Nevynechal však ani štátne, a to ani u nás v Dúbravke.
Počas kontrolnej noci bolo okolo 23:30 hlásené narušenie objektu Materskej školy na Bilíkovej ulici. Škôlka však bola preverená s negatívnym výsledkom.
Počas našej nočnej akcie však vládol všade pokoj, ticho. Žiadni podozriví, ani podnapití výtržníci.
Keby bolo takých večer a nocí v Dúbravke čo najviac.

V podobných kontrolách bude mestská časť v spolupráci s políciou pokračovať aj v ďalších mesiacoch.
Lucia Marcinátová
Náhradné byty vyvolali kritiku, debatovať sa bude ďalej
Vedenie mestskej časti v spolupráci s Dúbravskými novinami zorganizovali verejnú debatu o náhradných bytoch, ktoré plánuje magistrát stavať v Dúbravke v dvoch lokalitách. Vysvetlovať, prečo v projekte nie sú podzemné garáže, prišli zástupcovia hlavného mesta.
V podstate sú všetci proti a nikto ich nechce. Náhradné byty pre ľudí z reštituovaných domov, prevažne Staromešťanov, v Dúbravke. 
Nechcú ich Dúbravčania, lebo im nové bytovky zaberú miesto na parkovanie, zahustia lokalitu, okrešú zeleň,  nechcú ich ani obyvatelia z reštituovaných domov, lebo to nepovažujú za riešenie ich problému, nechce ich ani vedenie Dúbravky, ktoré tak čelí kritike, a musí sa postarať napríklad o náhradné parkovanie, no a nechce ich ani samotný magistrát, ktorý ide náhradné byty stavať.
To ukázala verejná debata pod názvom Na slovíčko so starostom o náhradných bytoch, ktorú počas mája zorganizovalo vedenie mestskej časti.
Napriek tomu sa náhradné byty v Dúbravke stavať budú.  
Zákon totiž hovorí, že mesto musí do konca roku 2016 zabezpečiť náhradné nájomné bývanie pre 580 žiadateľov, ktorým na to vyplýva zo zákona nárok, inak bude musieť preplácať žiadateľom rozdiel medzi regulovaným a trhovým nájomným,  čo predstavuje sumu asi štyri milióny eur ročne. 
Mesto musí teda začať s výstavbou čo najskôr, termín totiž už teraz nestíha.
Dva projekty bytových náhrad pre ľudí z reštituovaných domov sú plánované v Dúbravke, na ulici Na Vrátkach, kde má pribudnúť až do 116 bytov a v lokalite Pri kríži, kde sa má stavať 68 bytov. Ide o pozemky hlavného mesta, obe určené na bytovú zástavbu či občiansku vybavenosť.
Snaha o kompromis
Pozvanie na verejnú debatu prijali  zástupcovia hlavného mesta Gabriel Baláž, riaditeľ sekcie komunikácii, životného prostredia a stavebných činností a Katarína Kohútiková z oddelenia komunikácie a marketing. Prišiel aj Vladimír Gašperák, riaditeľ Generálneho investor Bratislava. 
Okrem otázok, podnetov si museli vypočuť aj kritiku, sem-tam aj nepríjemné slovné útoky, narážky.
Niekoľkohodinová búrlivá debata však skončila zmierlivo a snahou o kompromis. Vzniknúť má  pracovná skupina z aktívnych obyvateľov Dúbravky z okolia ulice Pri kríži, vedenia mestskej časti a samosprávy, ktorá bude rokovať s magistrátom o zmene navrhovaného  projektu a úprave okolia. O výstavbe na ulici Na Vrátkach, kde sa ešte neskončilo výberové konanie na dodávateľa, nie je teda tak „horúca“, sa bude debatovať s obyvateľmi samostatne na ďalšom stretnutí. 
Májové Na slovíčko o náhradných bytoch sa totiž točilo prevažne okolo výstavby na ulici Pri kríži.
 
Od roku 2011
Objekt bytov na ulici Pri kríži rieši mesto od roku 2011, najskôr malo ísť o dom s nájomnými bytmi a plánované bolo aj parkovanie v podzemnej garáži. 
Na ten projekt mestská časť v minulosti aj vydala stavebné povolenie. Teraz však hlavné mesto projekt zmenilo na náhradné byty a prišlo tiež so zmenou stavby pred dokončením, z projektu vypustilo plánované garáže. Proti tomu sa odvolali obyvatelia z okolia, stavebný úrad v Dúbravke odvolanie postúpil na Okresný úrad, odbor výstavby a bytovej politiky, ktorý posúdi, či je projekt v súlade so zákonom.
Práve parkovanie, vypustenie garáži a zahustenie áut do okolia najviac trápi obyvateľov z okolia plánovaného domu. Objekt má totiž vyrásť na parkovisku, hoci podľa magistrátu o parkovisko oficiálne nejde. Obyvatelia z okolia prevažne zo starých dvanásťposchodových bytoviek, ktoré sa v čase výstavby sídliska stavali bez parkovacích možností, tak neprídu len o súčasný priestor, kde parkujú, ale na povrchu pribudnú aj autá nových obyvateľov. 
Magistrát v terajšom pláne počíta s 98 miestami na parkovanie, pričom 85 z toho má byť pre obyvateľov náhradných bytov.
„Garáže nie sú zahrnuté do projektu výstavby, nakoľko by v rámci finančnej dotácie neboli preplatené,“ argumentovala Katarína Kohútiková z magistrátu.
Gabriel Baláž, riaditeľ sekcie správy komunikácie, životného prostredia a stavebných činností magistrátu dodal, že dôvodom vypustenia garáží nie je problém so starou skládkou, ktorá je pod povrchom v danej lokalite a pri výstavbe susedného domu zamorila zápachom okolie.
„Dom s náhradnými bytmi má stáť na pilótach, bude zabezpečené, aby to nesadalo,“ komentoval podložie niekdajšej skládky Vladimír Gašperák, riaditeľ Generálneho investor Bratislava. „Naprojektované to je podľa noriem.“
 
Termíny a zákony
„Jedna krivda sa rieši inou krivdou,“ tak videli debatu a celkový stav náhradných obyvatelia z reštituovaných bytov z Občianskeho združenia Právo na bývanie. O riešenie ich situácie sa snažia roky, potrebná však je zmena v zákone. 
Gabriel Baláž dodal, že rokovania stále prebiehajú. „Robíme všetky kroky, aby sa termín oddialil.“
V debate zaznel aj návrh stavebnej uzávery pre dané územie a preverenie výstavby nájomných bytov ďalej.
Poslanec Marcel Burkert prišiel s návrhom stavebnej uzávery pre dané územie a preverenie možnosti posunutia výstavby náhradných bytov o niekoľko desiatok metrov ďalej na sever, aby sa zachovalá jedinečná zelená plocha, ktorá podľa jeho slov už roky slúži ako park. 

 Pracovná skupina
„Hľadajme riešenia, v lokalite chýba oddychová plocha,“ vyzývala obyvateľka z lokality Zuzana Eliášová, ktorá si na debatu pripravila obsiahlu prezentáciu.  Navrhovala riešenia, zmeny v projekte, doplnenie zelene.
„S magistrátom sme už o viacerých návrhoch na úpravu rokovali,“ povedal starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Ešte pred verejnou debatou starosta s magistrátom prerokoval, že parkovanie malo byť riešené na zelených tvárniciach, upraví sa zeleň a pribudnú aj parkovacie miesta. 
Vypustiť by sa malo aj plánované detské ihrisko pri parkovisku a pred zariadením seniorov, namiesto toho by mal magistrát obnoviť súčasné ihrisko ktoré roky chátra a je vzdialené len pár metrov. Následné úpravy projektu majú byť vecou ďalších sedení.
Nakoniec totiž aj vďaka iniciatíve Dúbravčanky Eliášovej a rokovaní vedenie mestskej časti vznikla pracovná skupina, ktorá na projekte ďalej pracovať. Okrem obyvateľov a vedenia mesta sa k nej pridal aj miestny poslanec Vladimír Straka.
Lucia Marcinátová 
Poplašné hlásenia neobišli ani Dúbravku, deti prijal starosta
Vedenie Materskej školy Bazovského prekvapilo počas mája hlásenie o uložení výbušniny v budove. Deti na druhý deň prijal starosta mestskej časti.

Až jedenásť oznámení o uložení výbušnín v predškolských zariadeniach za jeden deň. Taký bol májový pondelok 16teho v Bratislave. Hlásenia a poplach neobišiel ani Dúbravku.  Policajti museli evakuovať a hľadať bombu v priestoroch súkromnej materskej školy a základnej školy. Tieto priestory sú úzko prepojené aj s Gymnáziom Bilikova a taktiež s materskou školou na ulici Bazovského. 
Škôlkarov z Materskej školy na Bazovského prijalo preto na druhý deň vedenie mestskej časti na miestnom úrade. Budova musela byť totiž ešte pod dozorom. Starosta Martin Zaťovič odpovedal na otázky a pozval deti do kancelárie. Malí škôlkári si vyskúšali starostovo kreslo, pokreslili plánovaciu tabuľu, dostali drobné občerstvenie.
Podobné oznámenia o uložení výbušniny dostali aj zariadenia na Zvolenskej, Smrečianskej, Vavilovovej ulici, dve zariadenia na Vazovovej ulici a súkromné predškolské zariadenie v Stupave.
Policajti žiadnu bombu v predškolských zariadeniach na území Bratislavského kraja nenašli. Zariadenia však museli prerušiť prevádzku a riešiť mimoriadny stav, niektoré deti sa evakuovali aj počas poobedného spánku.
Polícia v tejto veci začala trestné stíhanie vo veci obzvlášť závažného zločinu vydierania. V prípade preukázania viny hrozí za uvedené konanie trest odňatia slobody na 10 až 20 rokov.
Lucia Marcinátová
Pre bezpečnosť je dôležitý napríklad aj poriadok v pivnici
Poznáte to, zapratané pivnice, únikové východy na chodbách panelákov či schodiská. Veci, ktoré si susedia často hromadia v spoločných priestoroch bytových domov, nie sú len estetickým problémom, nevyhovujú ani z hľadiska požiarnej bezpečnosti. Hrozia nielen pokuty, ale aj  problémy napríklad pri požiaroch. Do Dúbravských novín nám podobný prípad hlásil aj jeden z obyvateľov, apeloval, aby ľudia nezapratávali spoločné priestory panelákov. Na podrobnosti sme sa opýtali veliteľa Dobrovoľného a hasičského zboru v Dúbravke Mateja Filípka.
Požiare v budovách, k nim priľahlých objektov a priestorov tvoria najrozsiahlejšiu časť štatisticky evidovaných požiarov. 
Negatívne prvenstvo si udržujú aj z hľadiska strát na životoch a zranených osobách. Väčšina požiarov rodinných domov a obytných budov vzniká z nedbanlivosti a nedodržaním požiarno-bezpečnostných zásad.
Bytové i nebytové priestory je preto potrebné udržiavať v takom stave, aby nevznikol požiar, respektíve vytvoriť podmienky na jeho rýchle uhasenie a tak zamedziť rozšíreniu ohňa do ďalších priestorov.

Preto je potrebné najmä:
• udržiavať poriadok v pivniciach, na povalách a v iných spoločných priestoroch, kde môže dôjsť k vzniku požiaru alebo sťaženiu zásahu hasičskej jednotky,
• nefajčiť a nepoužívať otvorený oheň na miestach so zvýšeným nebezpečenstvom vzniku požiaru (povaly, pivnice, garáže), na osvetlenie v týchto priestoroch nepoužívať zápalky, sviečky a pod.,
• dbať na to, aby dvere do pivničných priestorov boli vždy uzamknuté a vetracie otvory
boli zasklené alebo opatrené ochrannou sieťkou,
• nevykonávať práce, pri ktorých môže vzniknúť požiar a pre ktoré je potrebná odborná
spôsobilosť podľa osobitných predpisov,
• udržiavať v bezchybnom stave elektrickú inštaláciu, nepreťažovať elektrické obvody   pripájaním nadmerného množstva elektrických spotrebičov, nevykonávať neodborné  opravy a nezriaďovať žiadne provizórne elektrické vedenia,
• nezamykať dvere na spoločných chodbách vedúce od bytov k výťahom, do schodísk  a iných priestorov, ktoré slúžia ako únikové cesty v prípade požiaru,
• neskladovať rôzny materiál tak, aby v prípade vzniku požiaru znemožnil prístup k             rozvodným zariadeniam  elektrickej energie, plynu a vody, alebo sťažil záchranné práce hasičskej jednotky,

• neodhadzovať horľavé odpadky, papier, drevo, ohorky cigariet a iné horľavé materiály do výťahovej šachty,
• neskladovať rôzny materiál na schodiskách, chodbách, podestách, pavlačiach a iných priestoroch, ktoré slúžia ako únikové cesty, dbať na to , aby nedochádzalo k poškodzovaniu hasiacich zariadení, najmä vybavenia nástenných požiarnych hydrantov, požiarnych hadíc, prúdnic, ručných hasiacich prístrojov a k ich používaniu na účely nesúvisiace s požiarnou ochranou,
• neparkovať motorové vozidlá v prejazdoch a nástupných plochách určených pre hasičskú techniku,
• pri riešení základných otázok požiarnej bezpečnosti sa opierať o technické normy platné v Slovenskej republike a všeobecne záväzné právne predpisy. 
                                                                                                                                                                      
Požiare v domácnostiach majú mnohokrát tie najtragickejšie následky. 
Každý rok pri nich zomrú a zrania sa desiatky ľudí, spôsobené škody sa počítajú v tisícoch eur. Vaša domácnosť sa môže v okamihu zmeniť na zadymenú a rozpálenú smrtiacu pascu. Či sa stanete potenciálnou obeťou, závisí najmä od vás.

Niekoľko dôležitých rád a pripomienok od hasičov:
• nenechávajte bez dozoru plameň plynového sporáka, kozuba a dbajte na zvýšenú  opatrnosť pri varení, aby nedošlo k vznieteniu pripravovaných pokrmov,
• pri fajčení a odhadzovaní ohorkov cigariet do odpadkových košov dbajte na ich dokonalé uhasenie,
zamedzte deťom prístup k možným zdrojom otvoreného ohňa (zápalky, 
zapaľovač), neriskujte a nenechávajte ich bez dozoru,
• udržujte v dobrom technickom stave elektroinštalácie, elektrické spotrebiče, kryty osvetľovacích telies a pohyblivé elektrické vedenia,
pri odchode z bytu nezabudnite zhasnúť svetlá, vypnúť elektrické spotrebiče, vypnúť elektrický alebo plynový sporák, príp. zapálenú sviečku,

 V skutočnosti však u vás nemusí horieť, ak si ako vlastníci bytov, spoločenstvo vlastníkov bytových domov, alebo ako správcovia bytových domov osvojíte pravidlá súvisiace s opatrnosťou a prevenciou, ako aj povinnosti, ktoré stanovuje zákon NR SR č. 314/2001 Z.z. o ochrane pred požiarmi (§ 6a) v znení zákona NR SR č. 199/2009 Z.z.. 

Dostupné štatistické údaje o úmrtiach pri požiaroch v stavbách bytových domov poukazujú na nasledovné skutočnosti:
• je dvojnásobne väčšia pravdepodobnosť, že deti budú pri požiari ohrozenejšie ako ich rodičia alebo ostatné dospelé osoby,
• ako najviac ohrozené osoby sú uvádzané vekové kategórie do 5 rokov a nad 70 rokov,
• pri rýchlom zistení vzniku požiaru je o 40 až 50 % vyššia šanca na únik zo zasiahnutého objektu,
• z hľadiska najčastejších príčin vzniku požiarov je poradie spravidla nasledovné: neopatrnosť pri varení a fajčení, zdroje tepla, elektrotechnické vybavenie (vrátane rozvodov), podpaľačstvo a hra detí s otvoreným ohňom,

Je dôležité si tiež uvedomiť, akú hodnotu má ľudský život, zdravie i ochrana nášho majetku. V spoločných priestoroch bytového domu:
• neskladujte rôzny materiál (starý nábytok a pod.) pred rozvodnými zariadeniami elektrickej energie, plynu a vody, pretože v prípade požiaru a zadymenia   
 priestorov sťaží vypnutie zariadení a spomalí zásah hasičskej jednotky,
• neukladajte rôzny materiál (starý nábytok, bicykle a pod.) na schodiskách  a chodbách, po ktorých budete v prípade požiaru unikať (pri výpadku elektrickej energie a zadymení nebudete vidieť prekážku a pri narastajúcej panike stačí jedno zakopnutie...)
• dozerajte na vybavenosť a akcieschopnosť nástenných hydrantov, prípadne prenosných hasiacich prístrojov, pretože to je jediná možnosť ako začínajúci požiar uhasiť (po vypnutí elektrickej energie) alebo zabrániť jeho šíreniu. Pokiaľ     niekto vykráda hydrantovú skriňu, ohrozuje aj vás!

Čo robiť v prípade vzniku požiaru v byte :
• v prípade vzniku požiaru volajte hasičov – tiesňová linka  150 alebo  112 !
• opustite priestor a budovu ohrozenú požiarom a dymom po únikových cestách
• ak nemôžete opustiť priestor, zatvorte sa v miestnosti čo najďalej od ohniska  požiaru
• nepodliehajte panike a zachovajte pokoj
• ak je kľučka na dverách horúca, dvere neotvárajte
• na zabránenie prieniku dymu utesnite dvere mokrým uterákom
• volajte alebo mávajte z okna, čím upozorníte na seba hasičov
• pri pohybe v miestnosti sa držte pri zemi, pretože dym stúpa hore
• dýchajte cez improvizované rúško (navlhčená vreckovka)
• neschovávajte sa pod posteľ alebo pod skriňu
• hasiči prídu k požiaru v priebehu niekoľkých minút – nezúfajte – pomoc je na ceste!

Len dôsledným dodržiavaním týchto rád predídete možnému vzniku požiaru vo vašich domovoch. Zamyslite sa nad nimi. Pripomíname, že členovia Dobrovoľného hasičského zboru v Dúbravke sú pripravení odborne poradiť v akýchkoľvek otázkach, ktoré vám robia problémy z hľadiska ochrany pred požiarmi. 
Matej Filípek, veliteľ DHZO
Knižnica zorganizovala zážitkové čítanie, deti hľadali vnútornú silu, zdroj šťastia
Dúbravská knižnica zorganizovala citlivé stretnutie školákov pri čítaní knižky Dobrodružstvá Ajky a Grofa v krajine sopiek, ktorú vydala neštátna zdravotnícka organizácia Plamienok.

V marci tohto roku vyšla krásne ilustrovaná a myšlienkovo bohatá knižka pre deti, ale aj dospelých pod názvom Dobrodružstvá Ajky a Grofa v krajine sopiek. Vydala ju neštátna zdravotnícka organizácia Plamienok.
Miestnu knižnica v Dúbravke zaujala, a jej tvorcov a hrdinov pozvali na návštevu a debatu. Do priestorov na Sekurisovu tak zavítali detská psychologička Dáša Stašová a hrová terapeutka Katka Čakajdová a spolu s nimi prišli aj postavičky z príbehu, šesťročné dievčatko Ajka a jej psík Grof.  Na besedu pozvala knižnica deti zo Základnej školy Nejedlého.

Strach
Plamienok poskytuje deťom paliatívnu liečbu a starostlivosť ťažko chorých detí v domácom prostredí. Pracuje s deťmi, ktorých život visí na vlásku a celý tím pracovníkov vie, že musia byť pripravení aj na tú najhoršiu alternatívu, akou je odchod z tohto sveta. 
Na stretnutí sa poukázalo aj na to, že častou príčinou strachu u dieťaťa, sme  my, dospelí, rodičia. Knižnica si preto dala za cieľ „plamienkovským“ stretnutím strach odbúrať. 
Prehnaný sklon niektorých rodičov ustavične dieťa ochraňovať býva závažnou chybou a nevedie k ničomu dobrému. Narobí sa tým viac škody ako úžitku, napríklad naviazanosťou dieťaťa len na samotných rodičov v nich narastá sústavný strach z možnej straty rodiny a podobne.
Miestna knižnica chcela touto aktivitou okrem iného podporiť aj organizáciu Plamienok, a poukázať na potrebu existencie takéhoto zariadenia.
Cez príbeh v knižke sa na stretnutí v knižnici ukázalo, ako je dôležité objaviť vlastný zdroj šťastia a sily v sebe samom a nestratiť svoje ja za žiadnych okolností, nájsť v sebe vždy dostatok sily ísť ďalej a tešiť sa zo života a svojho jedinečného a neopakovateľného detského sveta.
Deťom sa mimoriadne páčila zoznamka s Ajkou a psíkom Grofom, a samotné zážitkové čítanie z knižky prežívali celým svojím srdcom. 
Malí čitatelia mali dosť odvahy pýtať sa, na všetko, čo ich v príbehu prekvapilo, zaujalo a všetci do jedného boli súdržnými k bolesti a smútku hlavnej hrdinky a pochopili, že hoci Ajka prišla o vlastnú mamičku, život nedrží v ruke len „čierneho Petra“. 

Tvorenie tímu
Kvalitu besedy obohatilo aj o oživenie dobrých vzájomných vzťahov medzi spolužiakmi. Deti si precvičili prácu v tíme, zahrali si schovávačku medzi knihami, iniciatívne kreslenie, logické hádanky, popracovali s emóciami a zvládnutím všetkých úloh sa citovo zblížili. Bola medzi nimi veľká súdržnosť a dokázali si hravo vzájomne odpustiť aj drobné chyby pri riešení úloh. 
Na stretnutí v knižnici sa deti stimulovali k zvýšeniu aktivity smerom k sebe samým, rozvinula sa filantropiu a celé dopoludnie všetci účastníci v sebe zapálili plameň radosti a šťastia. 
A to doslova, veď každý žiak dostal predkreselenú papierovú žiarovku a sám do nej vpísal svoje krédo zdroja svetla vo svojom živote a obrázok aj vyfarbil farbou, ktorá mu je najmilšia. 
Vnútornú harmóniu a pokoj deťom pomohol získať aj kúzelný náhrdelník z vulkanického kameňa a mnohé z nich si pri jeho stískaní zaželalo svoje najhlbšie osobné priania.  Snáď budú aj vypočuté a do bodky splnené. 
Katarína Suroviaková, vedúca knižnice
Novinka v knižnici: Vydajte a na lov zlého ducha
Cornelia Funke: Lovci prízrakov na mrazivej stope
Prvý príbeh Na mrazivej stope zo série štyroch titulov Lovci prízrakov, ktoré napísala nemecká spisovateľka a detská diplomovaná pedagogička Cornelie Funke, je k dispozícii v knižnici na detskom oddelení. 
Táto spisovateľka žijúca v Amerike je na našom knižnom trhu veľmi žiadaná, známa a má aj široké spektrum slovenských fanúšikov, jej fantasy trilógia Atramentové srdce, Atramentová krv, Atramentová smrť (nájdete tiež v našej knižnici) patrí medzi bestsellery a je vypredaná vo všetkých kníhkupectvách. 
Novinka Lovci prízrakov napísaná pre deti je hororovým príbehom, v ktorom sú traja hlavní hrdinovia  Tom Tomský, Hedviga Rascovicová, a prízrak, plesnivo-zelený Hugo. 
Pri čítaní sa vám spustí alarm, naskočí vám husacia koža a spolu s týmto hrdinským triom sa zúčastníte na love na zlého, odporného ducha. Hlavný protagonista príbehu Tom, nie je príliš odvážny a je aj dosť nemotorný, a ešte ho aj šikanuje staršia sestra, keď sa mu rozleje pomarančová šťava, musí prekonať svoj vlastný strach a sám ísť do tmavej pivnice pre novú fľašku.  Tam sa začne jeho veľká cesta prerodu z malého bojka na smelého bojovníka. 
Mnohé deti sú vystavené šikane, či už v samotnej rodine, alebo mimo nej, deťom treba preto pomáhať uvedomovať si vlastnú sebaúctu a posilňovať ich sebavedomie, aby vedeli nájsť správne východisko pri akejkoľvek forme zneužívania jeho osoby, identity. Možno aj táto tenká krásne ilustrovaná detská knižka môže byť pre každé dieťa optimálnym užitočným tréningom asertivity a naučí ich ako odolávať nechcenému nátlaku z okolia. Knižka je vhodná pre deti od 8 rokov.
Katarína Suroviaková,  vedúca knižnice
UPRESNENIE
V poslednom čísle Dúbravských novín sme v rubrike Poznáte? Spoznáte predstavili projekt Trestu povinnej práce, ktorý funguje v Centre rodiny na Bazovského. Na fotografii pri článku boli však dobrovoľníci pri maľovaní nápisu na múr Centra rodiny nie odsúdení, ktorí si odpracúvajú trest. 
Dobrovoľníkom ďakujeme za skrášlenie plota a iné aktivity v Dúbravke.
Neprehliadnite!
Opatrovateľská služba v domácnosti a dovoz obedov:  0905 733 730 v pracovných dňoch  od 7.30 - 17.00 h.

Kráľovské harfy kraľovali
Harfisti sa spojili na výnimočnom koncerte troch základných umeleckých škôl.			            Foto: ZUŠ Eugena Suchoňa V dúbravskej ZUŠ Eugena Suchoňa bol výnimočný koncert mladých harfistov. Spojil rekordný počet hárf na jednom pódiu.
Nádherné, jedinečné, unikátne, originálne a mnoho ďalších superlatív odznelo na Slovensku historicky prvom spoločnom stretnutí mladých harfistov zo ZUŠ v Kysuckom Lieskovom, ZUŠ Ferka Špánika v Žiline a ZUŠ Eugena Suchoňa na Batkovej, ktorá bola hostiteľom. 
Autorky myšlienky, láskavé učiteľky – Mgr. art Adriana Antalová, ArtD.  a Mgr. Andrea Rajteková, pripravili koncert svojich žiakov, aký doposiaľ nemá obdobu. Kráľovskej harfe kraľovalo desať skvelých mladých harfistov. Niektorí spomedzi nich možno zasadnú za tento neľahký, ale za to skvostný hudobný nástroj, ako profesionáli. Na Slovensku totiž týchto umelcov máme ako šafranu – možno ich spočítať na prstoch dvoch rúk. 
Po krásnych sólových vystúpeniach, duetách a triách sa vo finále rozozvučali struny rekordných dvanástich hárf. 
„Tak to tu ešte nebolo,“ konštatovala prvá harfistka v Opere SND, dnes 85-ročná pani Jolanka Thurzová. „Doteraz som počula hrať spolu najviac šesť hárf,“ dodala  Janka Jarušková, dlhoročná harfistka Symfonického orchestra Slovenského rozhlasu.  Stretnutie mladých harfistov a dátum 29. apríl 2016 sa tak zapíše do dejín slovenského umenia.  Riaditeľka dúbravskej ZUŠ Eugena Suchoňa Zuzana Horváthová verí, že koncert, ktorým sa zrodilo niečo celkom nové, bude mať pokračovanie.
Standing ovation  zaplnenej koncertnej sály školy len potvrdil jej slová a prianie prítomných: nech harfy znejú, kde sa len dá!                                                                                                                    	          
Ružena Wagnerová
Prváčikov máme viac
Mestská časť ako zriaďovateľ štyroch základných škôl zapisovala deti do prvého ročníka. Klasický februárový termín zápisov prváčikov sa zmenil na aprílový, dôvodom bola zmena v zákone o výchove a vzdelávaní, čiže v školskom zákone. 

Po zápisoch kontrolovala mestská časť údaje a všetky zapísané deti. Dokopy bude v novom školskom roku v Dúbravke 367 prváčikov. Čo je viac ako tento školský rok. Posledný september nastúpilo totiž do prvých ročníkov 313 prváčikov.
V Dúbravke sú štyri základné školy, ktoré zriaďuje mestská časť a tri, ktoré patria iným zriaďovateľom – súkromná, špeciálna a britská. 
Dieťa mohli rodičia zapísať len na jednu školu, museli si tak vybrať. Najväčší záujem je už niekoľko rokov o Základnú školu Pri kríži, stúpol aj záujem o Základnú školu Nejedlého.
Riaditeľka Základnej školy Pri kríži Iveta Mikšíková si tento rok odniesla aj  ocenenie primátora hlavného mesta v kategórii vynikajúci pedagóg Bratislavy. Vlani ocenil primátor  rovnako riaditeľku z Dúbravky, Lenu Kampmillerovú za vedenie ZŠ Nejedlého. 	  
(lum)
Psy, kone aj vodné delo alebo polícia predstavila svoju činnosť
Hľadanie drog v aute, chytanie strieľajúceho, ukážky výcviku. Policajné psy predviedli, že štvornohý komisár Rex nebol len výmysel rakúskeho kriminálneho seriálu,  ale že psy sú pre policajtov ozaj dobrými pomocníkmi. 
Štátna polícia totiž počas mája predstavila deťom zo základných škôl  z okresov Bratislava IV, III, V svoju činnosť. 
Futbalový štadión, teda jeho hľadisko, sa tak naplnilo deťmi. Podobne ako na futbale nechýbal potlesk, krik ani bujaré povzbudzovanie.   Najväčší záujem vyvolala jazdná hliadka na koňoch, ktorá predviedla aj skákanie cez horiace prekážky, no najmä vodné delo a jeho sila. Bolo sa na čo pozerať.  
Obzrieť činnosť a možnosti zásahov policajtov prišlo aj vedenie mestskej časti. Vicestarosta Ľuboš Krajčír ocenil, že nevynechali ani pravidlá dopravnej výchovy. Školákov policajti navyše pravidlá odskúšali na čerstvom vzduchu a hravou formou. 			   
(lum)

Na stromoch sa mihali lezci
Z diaľky ste mali problém zistiť, či dobre vidíte, ale sa po vysokých stromoch pri ihrisku v areáli Základnej školy Pri kríži ozaj šplhali ľudia.
Keď ste prišli bližšie, nadšené pohľady detí, ktoré spoza plota ihriska sledovali stromolezcov, prezradili, že na škole sa deje niečo výnimočné. Základná škola spolu s rodičovským združením tu zorganizovala odborné ošetrovanie, orezávanie stromov. 
V korunách stromov sa mihali ochranné prilby, na lanách viseli stromolezci. Na ukážku orezávania si firma Habitus zámerne vybrala stromy pri detskom ihrisku, aby stromy vďaka orezávaniu boli bezpečnejšie.  Stromolezci tak zabraňujú napríklad aj prípadnému úrazu pri páde suchých konárov. 
 (lum)

Aj po odchode do dôchodku  pomáha  ako dobrovoľník
Dúbravčanka Viera Schoberová získala sošku ochrancu mestských práv, najvyššie samosprávne ocenenie – Cenu primátora Bratislavy. 

Viac než 42 rokov sa starala o druhých ľudí, najskôr o malé deti, potom o starých. Za túto obetovať, dobrosrdečnosť a najmä lásku, ktorú sama rozdávala a stále rozdáva a ktorú k nej cíti jej vnuk, Dúbravčan a miestny poslanec Miroslav Sedlák, nominoval svoju starú mamu na najvyššie samosprávne ocenenie – Cenu primátora Bratislavy. 
Úprimné slová nominácie chytili za srdce, zaujal príbeh a najmä práca samotnej Viery Schoberovej. 
Skromná a obetavá Dúbravčanka sa tak zaradila medzi štyroch Bratislavčanov, ktorí si ocenenie a Bronzovú sošku rytiera Rolanda, ochrancu mestských práv a výsad  v tomto roku odniesli.
Cena primátora Bratislavy sa udeľuje obyvateľom, ktorí sa významným spôsobom zaslúžili o občiansky, kultúrny, spoločenský či športový rozvoj hlavného mesta a spoločnosti. Od roku 1993 do dnešného dňa bolo bratislavskými primátormi ocenených celkom 107 osobností, ktorých životná cesta je spojená s hlavným mestom.

Stále pomáha
Obdivuhodnú ženu pozval počas mája k sebe aj starosta Dúbravky Martin Zaťovič, chcel vzdať hold neľahkej práci opatrovateľky a aspoň takto poďakovať. Dúbravčanka Viera Schoberová začínala svoju prácu pre ľudí v jasliach v Karlovej Vsi, kde pôsobila pätnásť rokov. Od deti prešla k seniorom do Dúbravky do Zariadenia opatrovateľskej služby na Sekurisovej. Tu opatrovala chorých seniorov viac než 27 rokov, kým musela zo zdravotných dôvodov ako opatrovateľka skončiť a ísť do dôchodku. Dodnes však chodí pomáhať do zariadenia ako dobrovoľník.
„Chýba mi tá práca,“ priznala. „Raz do týždňa idem ako dobrovoľník do zariadenia, chodievam so seniormi von. Mala som tú prácu rada, starí ľudia sú ako malé deti. Hovorili ďakujem vám sestrička, pohladkajú vás za pomoc.“
O náročnej práci opatrovateľky hovorila Viera Schoberová s takou láskou, že by mohla motivovať ďalšie ženy i mužov, ktorí váhajú. Nielen pre náročnosť, ale aj slabé platové ohodnotenie, je dnes totiž problém nájsť vhodných ľudí na takéto miesto.
„Mali sme aj mužov opatrovateľov, je dobré mať väčšiu pri prácu silu, dnes sú však už pri práci rôzne pomôcky, napríklad kreslo na kúpanie, ktoré už máme v zariadení,“ dodáva Viera Schoberová. „No aj tak je problém nájsť opatrovateľov, nie je to atraktívna práca.“
V zariadení  na Sekurisovej pracujú opatrovatelia na smeny. Seniori sú tu len na istý čas, po tom sa často premiestňujú do iných zariadení, vraví Schoberová. Chodia sem ľudia po úrazoch, cukrovkári, ktorým museli amputovať nohu, ľudia so stareckou demenciou, Alzheimerom.

Pomáhať iným
„Netušila som, že ma vnúčik nominoval,“ prezradila úprimne. „Stále sa ma pýtal, či už mi volali od  primátora.“
Viera Schoberová si myslela, že sa pýta preto, lebo jej vybavil gratuláciu k   narodeninám, ktoré kvôli chorobe musela osláviť neskôr. Nominácia a ocenenie boli teda prekvapením.
Miroslav Sedlák, hovorí o starej mame s láskou a obdivom zároveň. „V živote to vôbec nemala ľahké, nemala šťastie v dvoch manželstvách, avšak napriek tomu vždy rozdávala svoju lásku medzi svojich blízkych a nielen medzi nich vždy sa snažila každému pomôcť a vždy nezištne,“ tak o svojej starej mame píše vnuk v nominácii na ocenenie. „Celý život pracovala s ľuďmi za nie veľmi výhodné finančné ohodnotenie najprv pomohla v Karlovej Vsi v jasliach vychovať niekoľko stoviek detí a hneď následne si zvolila ťažkú prácu v opatrovateľskej službe pre seniorov v Dúbravke, kde sú umiestnení ľudia, ktorí sa o seba nevedia samy postarať.  Občas sa stane, že niekto vážne chorý alebo starý už nevládze ďalej na ceste životom, pomáhala dôstojne dožiť ich životy až do úplného konca. To by som úprimne psychicky nezvládol, byť takmer na dennom poriadku v kontakte so smrťou. Verím, že si moja babka ocenenie zaslúži, pretože nie každý deň sa narodí niekto ako ona, taký dobrosrdečný a obetavý.“
Ku gratulácii sa pridávajú Dúbravské noviny a aj vedenie mestskej časti: Ďakujeme!
Lucia Marcinátová
●  Ján Pallang - maľby, stierky, nátery. Tel.: 0905 257 454. 
● Materinský nemecký jazyk vyučujem všetky stupne, mám dlhodobé skúsenosti.  Tel.: 0903/177891.
● Ponúkam vodoinštalatérske práce. Tel.: 0904 572 977.
● Editujem preklady z ruštiny do slovenčiny – 0944747833.
● Glazúrovanie vaní za prijateľnú cenu so zárukou. Tel.: 0905983602
● Rizikové pílenie stromov v ťažko dostupných miestach. Tel. 0903 / 586 515.
● Vodoinštalácie a údržba. Ján Polák, 0905 627 321.
● Ponúkam upratovacie práce. Tel.: 0911 795417.
● Pripravím vás na pracovný pohovor v anglickom jazyku. Tel: 0915 770 904.
● Kúpim garáž v Dúbravke. 
Tel.: 0915 122 937.
● Predám rozťahovacie kreslo vo veľmi dobrom stave. Rozmery: šírka 98 cm, hĺbka 86 cm. Cena dohodou. Telefón 0902339882. 
● Kúpim chatu v Bratislave a okolí
0915122937.
●  Dám do prenájmu  záhradku v Dubravke o rozlohe 4 a s možnosťou prevodu. Kontakt: 0908891047.
●Opatrím dieťa počas letných prázdnin v čase od 22.7 do 22.8.2016. Strava + ošetrenie 3 €/hod. Som kvalifikovaná učiteľka. Tel.: 0902 185 494. 
● Odstúpime zabehnutú kaviareň-cukráreň v Dubravke. Z rod. dôvodov. Info: 0905325404, 0911198113.
● Predám odšťavovač na ovocie aj zeleninu zn. KENWOOD. Cena dohodou. Tel. 0908891047.

Nemecký jazyk -
všetky úrovne kvalitne doučím
a pripravím na skúšky, 
certifikát, prácu a štúdium 
v zahraničí. 
Doučím aj španielčinu,
 úroveň A1- B1. 
Mobil: 0910 94 32 86.
Príbeh od vás: Keď cestujúci viseli z električky ako strapce hrozna
Dnes prinášame ďalší príbeh od vás, Dúbravčania. Ďakujeme, že sa s nami delíte o vašu tvorbu, príbehy, pohľady. S Pavlom Polákom sa vypravíme trošku do minulosti. Pozor, pôjde sa starou električkou...

Cin-cin, cin-cin.
Poznali ste ju? Otvorené dvere, vysoké schody vpredu aj vzadu, drevené lavice, drevené steny s oknami. Na plošine pri schodoch vpredu aj vzadu bola kabínka, v ktorej vždy vpredu sedel v uniforme „električkár“. Namiesto volantu mal páku, ktorou keď zakrútil napravo, išla električka rýchlejšie, keď zakrútil, naľavo, išla električka pomalšie a keď zakrútil úplne naľavo, električka sa zastavila.
 
Konduktérka v uniforme
V električke chodila v uniforme „konduktérka“, ktorá mala cez rameno prehodenú veľkú koženú brašnu, v ktorej mala lístky za 60 halierov a cvikacie kliešte na lístky. Pod strieškou električky visela cez celú električku dlhá kožená šnôra. 
Keď ste na zastávke nastúpili do električky, pretisla sa k vám „konduktérka“, predala vám lístok za 60 halierov, precvikla ho s cvikacími kliešťami, potom potiahla koženú šnôru cin-cin a „električkár“ sediaci vpredu takým pedálom na nohu tiež zazvonil cin-cin, potočil napravo pákou a električka sa pohla na ďalšiu zástavku.

Zápasy aj internáty
Keď bola slabá premávka chodila električka len ako jeden vozeň, ale keď bola silná premávka chodili za sebou zavesené dva aj tri vozne. To by ste neverili, koľko cestujúcich sa zmestilo do takej malej starej električky keď išli študenti zo školy domou na internát Mladá garda, alebo na Lafranconi, alebo keď išli diváci domov zo štadióna Slovana po futbalovom zápase. 
Vtedy bola električka vnútri napráskaná hlava na hlave a to, že tam boli otvorené dvere a široké vysoké schody, dovoľovalo, aby cestujúci na nich, držiac sa tyče pri dverách, viseli z električky ako strapce hrozna. Dokonca niektorí športovci sa dokázali postaviť z vonka aj na zadný nárazník a držať sa tyče pri okne. Pri takomto návale nemala „konduktérka“ šancu pretlačiť sa, predať lístky, precviknúť ich a potiahnuť šnôru cin-cin, preto boli vymyslené električenky: na jednu trať 26,-Kčs/mesiac, na dve trate 34,-Kčs, na všetky  trate 56,-Kčs. Žiaci a študenti mali z tohto polovičnú zľavu. A „konduktérka“ potom mohla stáť pod šnôrou, usmievať sa a zvoniť len cin-cin. 
To bola radosť cestovať v takej malej starej električke! Ale bolo to normálne, lebo iné električky v Bratislave vtedy neboli. Kto nechcel takto cestovať, mohol isť pešo. Ale predstavte si, isť pešo zo železničnej Hlavnej stanice do Novej doby, alebo z PKO na Mladú gardu. 
Cesty aj pešie prechádzky
Poznal som dokonca jedného, čo išiel pešo z Karlovej Vsi až na Biely Kríž. Ušetril 60 halierov, ale kým prišiel domou vyfúkalo mu z hlavy všetko ríbezľové víno, ktoré vypil v Karloveskej vieche.
V roku 1960 som študoval na Strojníckej fakulte SVŠT. Vtedy sme mali učebne na Vazovovej a Mýtnej ulici. Hoci som bol už v druhom ročníku, nedostal som pre nedostatok miest pridelený vysokoškolský internát, a preto som si musel hľadať privátne bývanie. 
Zohnal som privát pri PKO rovno nad tunelom, vtedy za 130,-Kčs na mesiac. Do PKO, za športom a za zábavou, som to mal blízko, ale do školy ďaleko a tak som si kúpil električenku na dve trate za 17,- Kčs na mesiac na „sedmičku“ – trať z Karlovej Vsi po Manderlák a cez tunel naspäť a na „päťku“ - trať z Hlavnej stanice k Bielemu Krížu a naspäť. Týmto som mal obsiahnutú viac menej celú vtedajšiu Bratislavu s tým, že na futbal a na hokej na Slovan som chodil od „zváraku“, alebo od „račka“ pešo. Cez týždeň som cestoval za povinnosťami električkou po Bratislave a na víkend v sobotu som cestoval autobusom na Myjavu k rodičom.
Raz v sobotu po poslednej  školskej vyučovacej hodine som utekal na privát. Zbalil som si cestovnú kabelu a ponáhľal som sa na električku „sedmičku“, aby som chytil autobus od autobusovej stanice Avion k rodičom (vtedy bol Avion pri Blumentálskom kostole). Električka nebola nabitá a ja som si stál pokojne na zadnej plošine v prvom vozni pri otvorených dverách a pozoroval som ako sa  mihali domy okolo električkovej trate.

Vlečená električkou
Na Jesenského ulici tesne pred križovatkou so Štúrovou ulicou pri bývalej redakcii Pravdy bola kedysi zástavka električky, ktorú neskôr preložili na Kamenné námestie. Na tomto mieste električka zastavila, lebo dávala prednosť hlavnej ceste Štúrovej. Keď električka zastavila, rozhodla sa jedna stará pani stojaca v mojej blízkosti vystúpiť z električky. Pomaly zdolávala vysoké schody na zadnej plošine a už stála na ceste, ale pre istotu sa ešte držala vonkajšieho držadla pri dverách a vtedy cin-cin, električka sa pohla. Tá stará pani, čo už stála na ceste, nie aby sa pustila toho držadla, ale ona sa ho kŕčovite držala a držala a električka ju začala vliecť po zemi do zákruty a nohy sa jej stále viac a viac posúvali pod električku, pod kolesá druhého vozňa.
Vtedy som vyskočil z idúcej električky na cestu, chytil som tú starú pani do rúk okolo pása, vytiahol som ju spod električky a odniesol som ju cez cestu na chodník k redakcii Pravdy. Postavil som ju na nohy a keď som videl že stojí, uvedomil som si, že v tej odchádzajúcej električke mám moju cestovnú tašku. Električka už bola za zákrutou a smerovala ku Kamennému námestiu. Nezostávalo mi nič iné, len nasadiť ten najlepší šprint a bežať za električkou. Asi po 60 metroch sa mi podarilo dobehnúť k zadnej plošine prvého vozňa, kde som mal cestovnú tašku a za jazdy som naskočil na schody. 
Vnútri pri dverách už čakala prestrašená „konduktérka“ s vypleštenými očami a zmohla sa len na: „Neprešli sme jej nohy?“ 
Ja som sa len pozrel cez zadné okno na električke. Tá stará pani tam ešte stála na chodníku bez pohnutia a neviem, či si vôbec uvedomila čo sa jej prihodilo a čo sa jej mohlo stať.
Cin-cin a ja som bol spokojný, že som spravil niečo dobré a cestoval električkou „sedmičkou“ a „päťkou“ ďalej.
Cin-cin. 
Pavel Polák
Zážitkom i praxou sa pripravovali dobrovoľníci pre nízkoprahy
Ichtys a Enter. Dva nízkoprahové kluby sa pred polrokom spojili, aby spoločne formovali svojich nových dobrovoľníkov. Ich príprava sa blíži ku koncu. Čo bude nasledovať?
Formácia dobrovoľníkov mala tri časti. Prvou bola teória, ktorá bola postavená na zážitkovej pedagogike. Druhou sebaskúsenosť, čo je najnáročnejšia časť, pretože počas sebaskúsenosti pracovali dobrovoľníci na sebe. A napokon treťou je prax.  V teoretickej časti boli rozličné tematické bloky – práca so skupinou, nízkoprahové princípy, komunitná práca, písanie projektov, pedagogika don Bosca a iné. 
S jednotlivými workshopmi nám pomohli skúsení ľudia z praxe. Vďačíme spolupráci s MixKlubom, Mládežou ulice, Saleziánmi don Bosca či Centru pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie v Dúbravke. 
Vzdelávanie na chatách
Sebaskúsenostná časť bežala najmä počas pobytov na chatách. Zatiaľ prebehli dva, posledný sa chystá v máji. 
Na prvom sme sa venovali motívom a hodnotám. Práve poznanie a pomenovanie motívov je mimoriadne dôležité pri práci s ľuďmi, aby sme nemanipulovali, ale aby sme efektívne pomáhali. Druhou témou je sebapoznávanie a sebareflexia. Bez osobného rastu sa nedá posúvať klientov napred. 
Tretia chata, ktorá sa ešte len chystá, bude o vzťahoch. Aj pri práci s ľuďmi vstupujeme do vzťahov. Sú podobné tým našim, súkromným. Vzťah je jediným prostriedkom na zmenu. Preto sa na ne treba dobre pozrieť. 
Streetwork v Dúbravke
Na otázku z úvodu, čo bude nasledovať ďalej,  prichádza odpoveď. K úspešnému ukončeniu projektu formácie patrí aj kvalitná prax. V rámci nej sa uskutoční niekoľko dôležitých aktivít. Prvou je denný tábor, ktorého cieľovou skupinou budú deti z nižších sociálnych vrstiev. Tábor bude spoločný pre deti z Ichtysu aj Enteru. 
Ďalšou významnou aktivitou bude mapovanie terénu pre prípravu služby streetwork v Dúbravke. Cieľom mapovania je zistiť, kde sa v danej lokalite pohybujú cieľové skupiny (v tomto prípade deti a mladí) a ako interagujú s okolím a tak kvalitne nastaviť služby pre ne.  Mal by sa tiež pripraviť interný materiál, ale prejavujúci sa navonok kvalitou služby – manuál pre pracovné poradenstvo. V ňom chceme pripraviť dostatok informácií pre poskytovanie pracovného poradenstva mladým hľadajúcim prácu. 
 Celý projekt realizovalo najmä občianske združenie Ichtys a bolo podporené fondom Hodina deťom.
Nízkoprahový klub, centrum poskytuje priestor a programy pre všetky deti a zadarmo. Snaží sa o pozitívnu zmenu životného štýlu detí.    
Matej Nagy, OZ Ichtys
Macko oslavovalo,  už je v puberte
Rodinné centrum Macko funguje v Dúbravke už 14 rokov. Zorganizovalo oslavu pre všetky deti vo svojej záhrade.
Jeden oslávenec a desiatky gratulantov. Tak to vyzeralo na oslave významného Dúbravčana Macka. Rodinné centrum pod týmto názvom pôsobí v mestskej časti už 14 rokov.  Ako to už býva zvykom, na jar organizuje oslavu pre všetky „jeho deti“. 
Nie je to žiadna párty s darčekmi či klasickou tortou, ale s pestrým programom pre všetkých. Inak to nebolo ani tento rok. 
Improvizované hľadisko s lavicami, originálne divadelné kulisy a zvierací plyšoví hrdinovia na javisku. 
Program sa začal divadielkom, potom prišlo na gratulácie i ochutnávke domácich koláčov, ktoré členky Macka upiekli. Zablahoželať všetkým členom, aktívnym rodičom a najmenším Dúbravčanom prišiel aj starosta Martin Zaťovič so svojou manželkou Zdenkou.  „Macko už je v puberte,“ hodnotil starosta pri gratulácii. „Želám mu ešte veľa šťastných rokov.“
Šťastní boli asi všetci malí návštevníci podujatia, po gratulácii sa spievalo a tancovalo s vlastnou hudobnou skupinou, vyskúšať sa dali rôzne tvorivé dielne v štýle montesorri, maľovanie na tvár či len spoločné behanie a vystrájanie. Smútok v detských očiach prišiel len so slovami: „Zatvára sa, musíme ísť domov.“
Na záver však každý drobný Mackohosť dostal darček. Rodinnému centru tak želáme ešte veľa „spokojných detí“.
Rodinné centrum Macko vzniklo v Dúbravke v roku 2002, dodnes funguje len vďaka mamičkám, ktoré ho prevádzkujú a organizujú pravidelný program dobrovoľne, bez nároku na akúkoľvek odmenu. Navštíviť ho možno v priestoroch na Sekurisovej. 			  
(lum)
Komunitná záhrada už nie je džunglou
Opustená zarastená džungľa. Vysoká tráva, kríky, smeti. Tak vyzerala vlani záhrada za Gymnáziom Bilikova v lokalite Dražická pri ulici Janka Alexyho. Dúbravskí poslanci ju prenajali občianskemu združeniu za jedno euro ročne s tým, že miestny úrad bude chodiť na pozemok na pravidelné kontroly. Dobrovoľníci sa zaviazali, že pozemok vyčistia od náletových drevín a skultivujú. Práce sa začali minulú jeseň vysekávaním spletitej džungle, v máji musela dokonca nastúpiť ťažká technika na vytrhanie koreňov náletových drevín. V tejto fáze záhrada naozaj nevyzerala vábne, ale v súčasnosti už je splanírovaná a pôda čaká na trávové semeno a sadenice úžitkových rastlín. „Zatiaľ sme vysadili fazuľu, kvety, hrach, ríbezle a egreše, a ošetrili staré ovocné stromy,“ hovorí za skupinu Dobrovoľníci v Dúbravke Štefan Maceják.
Prácu a zmenu vidno na prvý pohľad. Kto má chuť môže sa pridať, alebo skúsiť zmeniť ďalšiu zarastenú džungľu, mestská časť má ešte také opustené záhrady k dispozícii na prenájom.  	
(luna, lum)

Priestupky a tresty v dúbravskom urbári
Písomnú dohodu medzi zemepánom grófom Mikulášom Pálfim a jeho poddanými v Dúbravke potvrdili slúžny spolu s prísažným Bratislavskej stolice (župy) 10. júna 1768. Táto dohoda sa v zmysle uhorského prá va nazýva urbár. Obsahuje v deviatich článkoch všetky dobové regule života poddaného. Prílohou dohody je súpis stáleho obyvateľstva dediny podľa majetkovej držby, teda súpis sedliakov, želiarov (hoferov) s domom a hoferov bez domu. Zaznamenáva veľkosť poddanskej usadlosti sedliaka, rozsah ornej pôdy v intraviláne a extraviláne, lúk, robotných povinností s dobytkom, alebo ručnej práce, veľkosť deviatku, každoročných dávok v peniazoch, palivovom dreve, priadzi, masle, kohútoch, kurčatách a vajciach.
Pozrime sa na ôsmy článok zmluvy, v ktorom sa hovorí o priestupkoch poddaných a o ich trestaní. Obsahuje 18 paragrafov vyjadrujúcich poddaným zakázané veci a ak sa ich poddaní dopustia výšku trestu. V prvom paragrafe sa ustanovuje, že poddaný môže byť trestaný len za priestupky, ktoré sú jasne formulované v ustanoveniach krajinského práva. Nedovoľuje poddaného trestať finančnou pokutou, a keď už ho treba finančne potrestať, potom ho musí potrestať župný, nie panský súd. Druhý paragraf hovorí o škode, ktorú spôsobil dobytok v poli na úrode, že zemepán nesmie zajať škodný dobytok a odobrať ho poddanému. Ak si poddaný zaslúži spravodlivé potrestanie za priestupok, nemá byť trestaný ani peniazmi (pokutou), ani telesným trestom, ale jedným, dvomi, najviac tromi dňami ručnej roboty a môže byť k nej násilne donútený. Tento trest panstvo nemá určiť na čas oračky, kosby, žatvy a oberačky, ale v inej časti roka. Napriek tomuto ustanoveniu, niekedy sa stane, že sedliak „svojim jazykom, alebo telom zhrešil“ a ani trojdňovou robotou sa nepolepšil, vtedy je potrebné ho telesne potrestať. Pri telesnom treste sa ma prihliadať na to, či je vinník silná a zdravá osoba, či je vinníkom žena a podľa toho môže byť potrestaný až 24 údermi palicou. Ak je vinníkom stará a schátralá osoba, má sa posadiť do temnice alebo iného žalára a podľa „povahy hriechu držať“ v nej o chlebe a vode, ale nie viac ako tri dni. Potom ju treba prepustiť. Ak by išlo o väčšie previnenie s väč ším trestom, potom zostane v žalári dlhšie, primerane „priestupku a zlosti“. Ak je poddaný pre svoj čin posadený do temnice alebo iného panského väzenia a prikutý na reťaz, alebo spútaný okovami, musí zaplatiť za čas väzenia 15 grajciarov. Žiaden poddaný bez súhlasu zemepána nesmie vyklčovať nejaké panské pozemky. Ten, kto by to porušil nemá právo na náhradu vynaloženej práce, ale musí panstvu nahradiť škodu, ktorú svojim činom spôsobil: Ak by ale zemepán chcel odňať poddanému s jeho súhlasom vyklčované polia, musí podľa výšky odhadu župného úradníka odškodniť poddaného. Pretože zemepán zodpovedá za starostlivosť o horu a lesy, žiadny poddaný nesmie bez osobitné- ho zemepánovho súhlasu rúbať a sekať živé stromy a kríky na prúty, koly, tyče a obruče pre svoju potrebu, ale ani na predaj. Tí poddaní, ktorí „hory a lesy kazia alebo stromy olupujú z kôry“, musia nielen nahradiť škodu, ale musia robotovať tri dni a ak by „niektorí poddaní boli tak bezbožní, že by znova horám takú škodu urobili“, potom ich odsúdi stoličná vrchnosť tak, „aby na príklad slušne a ostro boli potrestaní“. Pod pokutou vyťatia dvadsaťštyri palíc nesmú si poddaní medzi sebou kradnúť obilie, úrodu a robiť si iné neprístojnosti. Tí poddaní, ktorí sa opovážia nahnať svoje ošípané do panských lesov na žaluďovú alebo bukvicovú pastvu, musia uhradiť dvojnásobnú výšku spôsobenej škody. A keby prichytili poddaného, že zráža v lese bukvice a žalude, potrestá sa tromi dňami ručnej roboty. Žiaden poddaný nesmie nosiť zbraň, ani chovať poľovné psy. Ak to poruší, bude potrestaný tromi dňami ručnej roboty. Okrem určenej časti roka a termínu nesmie žiaden poddaný šenkovať (čapovať), ale ani prevážať akékoľvek „trunky“. Ak v čase stanovenom na predaj panského vína by to urobil, víno sa mu zhabe a je odsúdený na tri dni ručnej roboty. Ak má poddaný nastúpiť na robotu na panské a svojou nedbanlivosťou nenastúpi, potrestá sa 12 palicami. Ak by sa poddaný opovážil konkurovať panskej jatke predajom mäsa, zhabe sa mu tovar a on musí tri dni ručne robotovať. V urbári je zaznamenané aj to, čo vysvetľuje pojem „poddaný“ a dnes to už ani nevnímame . Paragraf 16 hovorí: „Vdovy, ktoré po svojej smrti zanechávajú poddaní, majú sa riadiť podľa dekrétu kráľa Vladislava“. To znamená, že ak by sa chceli vydať za iného poddaného, bez dovolenia zemepána nesmú zanechať svoju usadlosť, inak pripadne všetko zemepánovi. Obec nesmie bez sú- hlasu zemepána požičať svoje peniaze. Bez vedomia zemepána sa nesmie usadiť v dedine cudzí človek, nikomu cudziemu sa nesmie predať pozemok bez súhlasu zemepá na. Na budúce sa pozrieme konkrétnejšie na práva zemepána. 
PhDr. Jozef Klačka
Dúbravka v držbe Pálffyovcov
V roku 1707 sa uskutočnilo dôležité delenie pálffyovských majetkov. Devínsky hrad a panstvo (vrátane Dúbravky) pripadli Mikulášovi V. (1657 - 1732), vnukovi Pavlovho brata Štefana II., ktorý sa stal zakladateľom malackej línie pálffyovského rodu (na obrázku). Táto línia mala v 18. storočí významné postavenie vo verejnom a v politickom živote krajiny. Mikuláš V. Pálffy bol uhorským palatínom. S manželkou Katarínou Weichsovou mali 11 detí. Význačné postavenie zastával aj jeho najstarší syn a dedič Leopold l. (1681 - 1720). Nasledovníkom Leopolda l. bol Mikuláš VII., uhorský kancelár a krajinský sudca, ktorý mal za manželku grófku Sidóniu Althanovú. Najstarší syn spomedzi ich ôsmich detí Karol III. Jozef (1735 - 1816) stál od roku 1758 na čele zjednotenej sedmohradskej a uhorskej kancelárie. Po roku 1779 bol cisárskym kancelárom vo Viedni. Dňa 14. novembra 1780 mu cisár Jozef II. udelil Rad zlatého rúna. Roku 1807 získal dedičný titul kniežaťa.
Z publikácie Devín, slávny svedok našej minulosti
Počas cholery Dúbravčania hynuli ako muchy
Z Pamätnej knihy Dúbravky (III.)
Pokračujeme v publikovaní doslovného prepisu (s  farebne odlíšenými vysvetlivkami a poznámkami)  jednotlivých kapitol Pamätnej knihy, ktorú v roku 1935 začal písať učiteľ Jozef Zelinka. V tomto dieli sa venujeme úradom a spomienkam na starú Dúbravku.
Úrady: Obec Dúbravka patrí k politic. a súdnemu okresu Bratislava, kde je berný úrad, okresný súd a dôchodková kontrola i okresný úrad. V obci je trojtriedna obecná ľudová škola; do meštianskej školy chodia deti do Bratislavy (železnicou z Lamača). 
V obci sú len katolíci a kostol je v obci i s farou, pri ktorej stojí kaplnka, kde sa slúži vo všedné dni omša. Mŕtvych pochovávavjú na tunajšom cmiteri, ktorý sa prestiera okolo kostola. 
Poštový úrad je v Lamači, ale listonoš dochádza ráz za deň s poštovými zásielkami. 
Spomienky:
Na Turkov: Povestí  o vpádu Turkov je viac a niektoré si odporujú. Tak na príklad povesti o pôvodu kostola, o ktorých sa zmienime v odstavci: kostol. 
O pôvode horanskej studne bola povesť opísaná v časopise “Devín” - roč. 1934, č. 1., 2.
Turecké hordy smädom trápené usadili sa v Dúbravských lesoch, poneváč na okolí bol veliký nedostatok vody. Oslica netrpezlivo hrabala nohou a div - divúci, zo zeme začal vyvierať prameň čistej, zdravej vody. Všetko sa hrnulo k tomuto prameňu, aby ukojilo veľký smäd. 
Tento výdatný prameň výbornej pitnej vody bol príčinou, že turecké vojsko malo tu niekoľko krokov nad studňou na pahorku svoj hlavný stan a skladište. 
Reč(e)nie: “Márica Dvorica, hôdi van, už je Turek kraj,” upomína na ukrývanie pred Turkami. Ľudia boli skrytí v prepadlinách pozemku (ktoré sa zachovali až podnes) “Vázmene dražice”. Tu si odbavovali cez veľkú noc i pobožnosti. 
Spomienky a tradícia napoleonských válek sa nedochovala. Taktiež i na na búrlivý rok 2848-49.
Na pruské ťaženie: V r. 1866 - bolo to v nedeľu ráno - prišli k nám “Prajzi”. Už od Bystice stieľali. Ľudia hľadali úkryt v horách. Prusi vystúpili na vŕšok, kde stojí kamenný stĺp s obrazom sv. Kozmu a Damiána. Tam si i varili. Dúbravčania (súsedia nemeckého Devína)  vedeli nemecky a shovárali sa s nimi. Prajzi im aj slaniny ponúkali. Keď sa vojsko v dedine usalašilo, strieľalo sa. 
Požiary: Vtedy veľký požiar zničil takmer celú dedinu. V dome č. 94 je podnes trhlina na roku domu, kde údajne vnikla do steny guľa. 
Druhý požiar bol asi o 10 rokov neskoršie. Vyhorela celá dedina, ľudia prišli o majetky. Dúbravské múzeum dokumentuje tradičný život v mestskej časti Dúbravka v 19. a v prvej polovici 20. storočia. Návštevník sa tu zoznámi tak so súkromným, ako aj s pracovným životom tunajšieho ľudu. Nahliadne do gazdovskej izby s tradičným zariadením, kuchynskými potrebami, spacím kútom, ukážkami ľudových odevov či detských hračiek, a tiež do pracovných priestorov s adekvátnym historickým inventárom. tedy sa prisťahovali niektoré rodiny z Moravy (Šimečkova, Prškova, Otahalovci). 
Pri pruskom ťažení padol (na lamačskom chotári) vynikajúci vojenský hodnostár Alexander von Blominger. Na mieste tomto slúžené boli poľné omše. Miesto je i označené. 
Pohromy: Údajne v r. 1875 (asi) vystrieľalo vojsko všetok dobytok na “Glavici” pri ceste do Devína. 
Cholera: Po pruskej vojne prišla na obyvateľstvo veľká metla - cholera. Ešte i z pruských vojakov niektorí pomreli a sú pochovaní na tunajšom cintoríne (sedem). Spočiatku riadila medzi deťmi. Prvý prípad smrti bol 22. aug. 1866 a to Katarína Vrbaničová (24-roč.). Druhou obeťou bola Mária Matrková (78-roč.). Ďalšie prípady úmrtia: 23. augusta - 4,  24. augusta - 4, 26. augusta - 2 (toho dňa zomrel akýsi kapitán z kráľovstva taliánskeho, 46-ročný, tu sa zdržujúci aj princ zu Holstein 9. Regiment 23. kompánia; pozn. z matriky), 27. augusta - 1,  28. augusta - 8, 29. augusta - 9, 30. augusta - 6, 31. augusta - 5, 2. septembra - 5, 3. septembra - 4, 4. septembra - 2, 5. septembra - 5, 2. septembra - 5, 6. septembra - 2, 7. septembra - 3, 8. septembra - 3, 9. septembra - 3, 13. septembra - 1, 15. septembra - 1, 16. septembra - 1, 17. septembra - 1, 19. septembra - 1, 20. septembra - 1.
Prepísal Ľubo Navrátil

Po kom sú pomenované dúbravské ulice
Zakladateľ slovenskej výtvarnej moderny
Miloš Alexander Bazovský
(1899 Turany – 1968 Trenčín)
Maliar, grafik, patrí k zakladateľom slovenskej vý-
tvarnej moderny. Navštevoval gymnázium v Budapešti a absolvoval Obchodnú akadémiu v Dolnom Kubíne. Neskôr študoval na Akadémii výtvarných umení v Budapešti, na Akadémii výtvarných umení v Prahe a súčasne na súkromnej maliarskej škole A. Kalvodu. Po štúdiách odchádza do Turian, kde sa venuje maliarskej tvorbe. Od roku 1929 spolu s Jankom Alexym rozvíja tému Slovenska. Od roku 1930 je na študijnom pobyte vo Francúzsku (Paríž), Nemecku a Švajčiarsku spolu s Palugyayom. 
Od roku 1930 vzniká triumvirát Alexy - Bazovský - Palugyay. Maľujú v rázovitých krajoch Slovenska – na Orave, Liptove, Pohroní či Detve. Do roku 1934 usporiadala táto trojica desiatky výstav po celom Slovensku, na ktorých oboznamovala verejnosť s moderným umením.
Bazovský samostatne vy-
stavoval od roku 1929 doma i v zahraničí. Zúčastnil sa na významných kolektívnych prezentáciách: Viedeň (1934), Bienále Benátky (1936, 1942 a 1958), New York (1938), Budapešť (1957), Berlín (1965). Od roku 1962 žil v Trenčíne, kde je aj pochovaný. Na Bazovského počesť a pa-
miatku bola v Trenčíne 
zriadená stála expozícia jeho prác v galérii, ktorá nesie jeho meno. Dielo M. A. Bazovského -- maľba a kresba -- nadväzovalo na výtvarné úsilia G. Mallého a M. Benku v hľadaní národného slohu, ktorú ako zakladateľská osobnosť slovenskej moderny výrazne obohatil. Stalo sa príkladom a originálnou koncepciou pre mladú generáciu, osobitne pre galandovcov a fullovcov. M. A. Bazovský bol jedným z najreprezentatívnejších predstaviteľov slovenského maliarstva a grafiky 20. storočia ako jeho kontinuálny a novátorský umelecký zjav.
Kveta Slyšková
Človek nikdy nevie, kedy bude potrebovať pomoc druhých, hovorí nová predsedníčka Červeného kríža
Dobrovoľná humanitárna činnosť v Dúbravke Miestny spolok Červeného kríža v Dúbravke pokračuje. S aktivitami pod názvom Pomáhame od malička chce začať už v materských školách. Pridať sa, pomáhať, robiť niečo pre iných však môže každý, bez rozdielu veku.
Náhly a smutný odchod predsedníčky prerušil jej činnosť, po pár mesiacoch však ožíva a dnes už rozbieha nové aktivity. Miestna organizácia Červeného kríža v Dúbravke pokračuje.
Jej členky sa museli najskôr vysporiadať s odchodom aktívnej a zanietenej dobrovoľníčky a dlhoročnej predsedníčky Magdalény Chomovej, dokázali sa však opäť zaktivizovať a pokračovať aj v tom, čo predsedníčka zanechala. Robiť niečo pre ľudí, svoje okolie.
Dobrovoľná humanitárna činnosť v Dúbravke tak pokračuje.
Obnova i prekvapenie
V marci tohto roku sa z iniciatívy dlhoročnej predsedníčky Územného spolku SČK v meste Evy Považanovej, ktorá vedie Denné centrum 4, a podpredsedníčky Miestneho spolku Dúbravky Želmíry Bánovskej, stretol po prvýkrát novoutvorený miestny spolok Slovenského Červeného kríža v Dúbravke a zvolil aj svoju novú predsedníčku – Evu  Sklenář - Tomanová.. 
Opýtali sme sa jej na podrobnosti, plány i ciele obnovenej organizácie. Zaujímalo nás samozrejme aj to, ako sa k Červenému krížu sama dostala.
„Pamätám si to presne. Bolo to 13. apríla 1978 v podniku Matador, keď som prvýkrát darovala krv. Bola to pomoc pre spolužiačku, ktorá ochorela na leukémiu. Krv som darovala šesťkrát. Pri ostatných pokusoch som bola z rôznych dôvodov vyradená. No nevzdávam to, chystám sa darovať krv opäť,“ spomína Eva  Sklenář - Tomanová..
Odvtedy prešlo už viac než tridsať rokov.
Tento rok sa Eva  Sklenář - Tomanová. ujala vedenia miestneho spolku Červeného kríža v Dúbravke, ako hovorí, dostala sa k tomu náhodou. 
„Oslovila ma Eva Považanová, dlhoročná predsedníčka Územného spolku SČK za účelom obnovy činnosti  miestneho spolku. Dala dokopy prípravný výbor, ktorého členkou som bola a navrhla ma  v tomto výbore za podpredsedníčku.“
Na prvej členskej schôdzi však Evu  Sklenář - Tomanovú nezvolili za podpredsedníčku, ale  predsedníčku. Výzvy sa nezľakla, naopak prisľúbila, že miestny spolok pomôže zaktivizovať.
Princípy hnutia
„Človek rád pomôže ľuďom v núdzi hlavne v dnešnej dobe, keď nie sú zabezpečené istoty,“ hovorí o motivácii, prečo vedenie spolku prijala. „Sme svedkami mnohých skutočností, keď človek je odkázaný na pomoc svojich spoluobčanov, napríklad bezdomovci, nezamestnaní, drogová závislosť, prisťahovalectvo. Viedla ma k tomu aj moja osobná skúsenosť, ktorú som spomínala so spolužiačkou, ktorá ochorela na nevyliečiteľnú chorobu veľmi mladá. Človek nikdy nevie kedy bude potrebovať pomoc od druhých.“
Po obnovení miestnej organizácie Červeného kríža v Dúbravke mala a má organizácia za cieľ v mestskej časti chrániť život, život a úctu k ľudskej bytosti, podporovať vzájomné porozumenie, priateľstvo, predchádzať a zmierňovať utrpenie ľudí, ktorí sú v núdzi i formou susedskej výpomoci. Členovia spolku sa podľa predsedníčky riadia základnými princípmi hnutia Červeného kríža  - humanita, nestrannosť, nezávislosť, dobrovoľná služba, jednota a svetovosť.
Pomáhame odmalička
Od oživenia činnosti miestneho spolku začal Červený kríž v Dúbravke rozvíjať spoluprácu so školami – s materskými, základnými, strednými. O spoluprácu a edukáciu Červeného kríža zatiaľ prejavili záujem štyri materské školy -  Bazovského, Švantnerova, Cabanova a Pri kríži.
„Projekt sme nazvali Pomáhame od malička,“ približuje Eva  Sklenář - Tomanová.. „Chceme hravou formou a praktickými ukážkami viesť deti k tomu, aby vedeli, čo majú robiť v prípade rôznych úrazov ako drobné poranenie ostrým predmetom, pri zlomenine končatín, pri vykĺbení členku, pri krvácaní z nosa, pri väčšom krvácaní z rany.“
Deti sa budú učiť napríklad aj to, ako správne zatelefonovať a komunikovať so záchrannou telefónnou linkou 112, prostredníctvom vodiacich psov by sa tiež mali zoznámiť s nevidiacimi či s lekárničkou a jej obsahom. 
Tieto aktivity majú prebiehať v spolupráci s Územným spolkom SČK Bratislava – mesto. „Budeme však k tomu potrebovať vyškoliť veľa personálu v základných, materských aj stredných školách, pretože nám v našej mestskej časti chýbajú,“ hovorí  Sklenář - Tomanová.
Zdravie aj zbierky
Na jún plánuje obnovený spolok Červeného kríža v Dúbravke aj vyšetrenie sietnice oka s odborníkmi a následnou besedou i cvičeniami na zlepšenie zraku. 
Miestny spolok sa zapája každoročne aj do pomoci a organizácie rôznych zbierok, známe sú zbierky s Kauflandom, DM Drogériou, v máji prebehla zbierka v Tescu Lamač.
„Prostriedky, ktoré sa vyzbierajú, pôjdu na podporu ľudí v núdzi, na darčeky pre darcov krvi, na zdravotnícky materiál a prvú pomoc, na podporu prevádzky vývarovne a práčovne pre dôchodcov, na sociálnu, humanitárnu a zdravotnícku činnosť Červeného kríža,“ dodala predsedníčka.
V Dúbravke sa chce miestny spolok tiež viac venovať oblasti zdravej výživy.  
„V neposlednom rade chceme pôsobiť na emocionálnu výchovu mladej generácie. Červený kríž,  ako som spomínala, je o chránení života o úcte k ľudskej bytosti bez ohľadu na rozdiel farby pleti národnosti a náboženského vyznania. Je to  o predchádzaní a zmierňovaní utrpenia ľudí ktorí sú v núdzi nie len v našej bezprostrednej blízkosti, ale aj mimo nášho územia práve to, potvrdzuje celosvetovosť.“
Stačí mať záujem
Kto ešte váha, alebo nevie, či sa môže pridať k spolku alebo nie, pre toho má miestna  organizácia jasnú odpoveď: Pridať sa k spolku alebo pomôcť pri jeho aktivitách môže každý, vítaní sú všetci dobrovoľníci, podmienkou je len záujem. 
„Kto má záujem pomáhať, naše heslo totiž znie - spolu pomôžeme, môže sa s nami skontaktovať,“ vraví Eva  Sklenář - Tomanová.
Sama sa venovala dobrovoľníctvu, ako hovorí v malom, nie vo veľkom.  Istý čas pracovala na Zväze žien v piatom obvode, kde získala viaceré skúsenosti a rozvinula svoje organizačné schopnosti. V Dúbravke aktívne spolupracuje  s Denným centrom 4.
Miestny spolok Červeného kríža nemá žiadne úradné hodiny, stretáva sa podľa potreby  v Dennom centre 4 na Žatevnej 4, kde má nástenku s pripevnými prihláškami a aj poštovú schránku s logom červeného kríža. Záujemcovia sa tak môžu prihlásiť  buď prostredníctvom tejto schránky, alebo mailom sckdubravka@gmail.com.
 „Oslovila som o spoluprácu členky Denného centra 1 a plánujem tak spraviť aj v Dennom centre 2 a Dennom centre 3, kde by sme umiestnili prihlášky na rozšírenie našej členskej základne,“ dodala predsedníčka.
Pomáhať sa dá napríklad aj pri propagácii aktivít ich organizácii, pri školeniach, pri darcovstve krvi,  zháňaní nových darcov, zdravotno-výchovných prednáškach či pri práci s deťmi.  
Možností je veľa stačí si vybrať, pomôcť sa dá aj maličkosťami..
Lucia Marcinátová

Dúbravský Slovenský červený kríž očami minulosti
Na činnosť i počiatky miestnej organizácie Červeného kríža zaspomínala Dúbravčana a členka organizácie Kveta Slyšková.

V roku 1970  som sa s rodinou nasťahovala do novovybudovaných domoch v vtedajších Záluhách. Sídlisko nebolo úplne dobudované a upravené, takže nás v dažďoch sprevádzalo blatom a stavebným neporiadkom.
Blízko bola škola Beňovského, ktorá prijala prvých žiakov, a tu začala svoju činnosť v roku 1971 i organizácia Červeného kríža pod vedením Magdalény Chomovej.
Keďže som vždy mala cit pre utrpenie druhých, pomáhala som pri drobných úrazoch vlastných i školských detí, medzi ktorými som pôsobila ako učiteľka. Považovala som preto za samozrejmosť podporiť prácu v novovzniknutej organizácii, tak som sa stala jej členkou.
Svoju činnosť sme propagovali v rôznych oblastiach života. V škole sme zakladali krúžky prvej pomoci, súťaže o najlepšiu hliadku, zbierky pre Ligu proti rakovine, Deň narcisov, na ktorý vtedajšia riaditeľka Kopálová priniesla 100 narcisov z vlastnej záhradky, aby sme ich mohli rozdať, ale i zbierku pre spolužiaka, ktorý ležal v nemocnici, kde bojoval s touto zákernou chorobou.
Spomedzi nás bolo veľa oddaných žien, ktoré pomáhali, kde vedeli. Napríklad pani Kolková, výborná opatrovateľka starých ľudí, Mária Boboková, ktorá od 18 rokov bola darkyňou krvi a za celoročnú obetavú prácu a darcovstvo dostala nielen Jánskeho  zlatú plaketu, ale i striebornú medailu Henryho  Dunanta.
Zástupkyňa bývalého starostu  Matilda Križanová 47krát darovala krv pre záchranu života, Emília Horvátová, dlhoročná pokladníčka organizácie, ktorá už nie je medzi nami a ďalšie obetavé členky. 
Ja som tiež prispela k činnosti organizácie. Aby som spestrila schôdze, nacvičovala som s deťmi program na vystúpenie, pomáhala som s prednáškami.
Veľmi pekné bolo podujatie vtedy ešte na Základnej škole Dolinského, kde sme zorganizovali výjazd so sanitkou i zdravotným personálom a žiaci v areáli školy sa mohli naučiť rôzne zdravotné úkony prvej pomoci. Členky často z vlastných zdrojov robili  súťaže zdravej stravy, ochotne pripravili rôzne šaláty a jedlá.
Veľa by sa dalo spomínať, napísať... 
Verím, že podobne sa bude pokračovať aj po obnovení činnosti Červeného kríža, spája staršie a nové  mladšie členky v činnosti pre nás všetkých.
Kveta Slyšková
Oslovovala ľudí, lebo verila, že sa nájdu humánne založení ľudia
Za oživením miestnej organizácie Červeného kríža v Dúbravke stojí aj Eva Považanová, dlhoročná predsedníčka Územného spolku SČK v meste, ktorá vedie aj Denné centrum 4. Opýtali sme sa jej, čo ju motivovalo organizáciu oživiť.

Čo vás motivovalo oživiť miestnu organizáciu CK v Dúbravke?
Motivoval ma najmä pohľad na schátranú bývalú budovu územného spolku Červeného kríža na ulici Kpt. Rašu. Zrušili sa totiž územné spolky v obvodoch Bratislavy, ostal len jeden územný spolok hlavného mesta a tým sa popretŕhali nadobudnuté kontakty v rámci štvrtého obvodu. Práca miestnych spolkov, ktorých bolo asi 10 v obvode, ostala zneistená a udržal sa len jeden miestny spolok, ktorý tiež nedokázal až na pár aktívnych členiek, ktoré vyvíjali činnosť, pokračovať. Predtým využívaná budova na ulici Kpt. Rašu nám poskytovala možnosti zaujímavej a bohatej práce. Pôsobili tu nielen dobrovoľníci, ale aj platení pracovníci územného spolku. Medzi najzaujímavejšie aktivity, okrem darcovstva krvi, výučby prvej pomoci v autoškolách, pedagógov, patrili aj humanitárne činnosti v rámci obvodu a aj aktivity mimo našej vlasti.  Bola som presvedčená, že napriek schátranej budove sa ešte nájdu ľudia, ktorí sú humánne založení a vedeli by túto činnosť rozvíjať aj v súčasnosti. Oslovila som ľudí z okolia, bývalých aktívnych členov a zdá sa, že to nebolo nadarmo a že budeme môcť počítať aj s mladšími členmi. Bola by škoda, keby mali aktivity v tejto oblasti v mestskej časti úplne zaniknúť.

Ako ste sa dostali k Červenému krížu a ako dlho v ňom pôsobíte v Dúbravke?
Som pedagóg, takže práca s ľuďmi mi nie je cudzia. Už na strednej škole sme boli vedení k sociálnej práci. Členkou červeného kríža som bola od 60 rokov minulého storočia. Do organizačnej štruktúry som vnikla začiatkom 90 rokov ako členka Najvyššej rady SČK, kde som pôsobila ako dobrovoľníčka do roku 2005.

Zaspomínajte s nami trošku na minulosť na nejakú výnimočnú aktivitu miestnej organizácie.
Pomohli sme Slovákom žijúcim v Rumunsku, ktorí žili v tom čase v neblahých sociálnych podmienkach. Zo závodu BAZ (terajší Volkswagen) sme dostali pre nich ako dar motor do autobusu. Okrem toho sme niesli množstvo potravín, šatstva zo závodov Makyta Púchov a Ozeta Trenčín. Otvorili sme agentúru opatrovateľskej služby. Opatrovateľky roznášali sociálne slabým a hlavne imobilným občanom stravu pripravenú v kuchyni územného spolku ČK v Dúbravke. Organizovali sa súťaže a rôzne aktivity so žiakmi základných škôl. Napriek tomu, že po roku 1989 vznikli rôzne charitatívne organizácie, ktoré tiež sledovali humanitárne ciele, nemôžu dosiahnuť úroveň, ktorú dosahuje Medzinárodný Červený kríž. Je to predsa len svetová organizácia, ktorá má svoju históriu a združuje národné organizácie mnohých krajín sveta.
(lum)
Malí umelci s veľkou výstavou
V  Dome kultúry Dúbravka vystavovala počas mája Súkromná základná umelecká škola Ružova dolina.

Deti, no aj ich rodičia, starí rodičia, učitelia vďaka výstave zavítali do Dúbravky. Neprišli na návštevu, ale za výtvarným umením. 
V stredu 4. mája sa totiž v galérii Domu kultúry Dúbravka otvorila výstava záverečných prác žiakov výtvarného odboru Súkromnej základnej školy Ružova dolina a ľudia z rôznych častí mesta si ju chodili pozerať tri týždne.
Škola totiž nepôsobí len v Ružinove, ale v Bratislave má osem elokovaných pracovísk na základných a materských školách. Na otvorení sme tak stretli napríklad rodinky zo Záhorskej Bystrice, Nového Mesta či susednej Karlovej Vsi. 
Maľby, kresby, grafiky, rôzne kombinované techniky, no aj keramika, sošky, mozaiky. Diela zaplnili celú galériu kultúrneho domu. Viaceré viseli pri oknách, zdobili parapety. Priestor sa vyfarbil.
Pozerať sa veru bolo na čo,  farebné, nápadité, prekvapivé, keď pri čítaní popisu diela zistíte, že originálna maľba, či technicky zvládnutá grafika je dielom sedemročného školáka, prípadne aj predškoláka.
O inšpirácie na výstave v kultúrnom doma nebola núdza, niesla sa v duchu hesla školy: Objaviť nové svety.	                               
 (lum)
Vedenie mestskej časti má tajný recept na klobásy
Dúbravka bola opäť klobásová. Konal už 11. ročník Klobásového festivalu.

Deň pred sviatkom práce Dúbravkou rozvoniavala klobáska.  V priestranstve pred AB Restaurant na M.Sch.Trnavského sa totiž rozložil už jedenásty Klobásový festival. Organizovali ho Dúbravské noviny, Rytiersky rád strážcov klobásového etalónu a Gazdovský trh. O najlepšiu klobásu súťaží deväť družstiev. Medzi dúbravskými aj skupinka z Lamača pod názvom Posila z Bronxu či Karloveská klobáska.
Sedemčlenná porota hodnotila čerstvo pečené očíslované klobásky, pričom najvyšší počet bodov, ktorý mohol člen poroty udeliť bolo 10. Predseda poroty básnik a prekladateľ Ľubomír Feldek zhodnotil ochutnané vzorky slovami, že „chute boli veľmi rôznorodé, recepty zrejme pochádzali z rôznych krajov Slovenska, ale aj od Slovákov žijúcich v Báčskom Petrovci, Nadlaku či Békešskej Čabe“.
Ako najlepšia bola vyhodnotená klobása vedenia mestskej časti zastúpeného starostom, jeho zástupcom a vedúcim Oddelenia majetkovoprávneho a legislatívneho.. Rodinný recept dúbravskej starej mamy víťazi prezradiť nechceli. 
Ponúkame preto aspoň ľahko zapamätateľný recept klasickej dúbravskej klobásy. Na 10 kg mletého mäsa (pliecko, bôčik) dáme 18–20 dkg soli, 20 dkg mletej papriky, 1 dkg drvenej alebo celej rasce, 10 dkg cesnaku, 1 dkg mletého čierneho korenia. A bol by v tom čert, keby ste na ktorejkoľvek súťaži nechytili nejakú cenu!
(luna, lum)
Švantnerka krstila altánok bublinami
Materská škola Švantnerova má nový altánok. Vystavala ho vďaka grantu z Bratislavského samosprávneho kraja.

Počas mája sa v Materskej škole Švantnerova krstilo. Nie dieťa, ani kniha, ale netradične altánok a netradične bublinami. Altánok totiž nesie názov bublinový. 
Materská škola pod novým altánkom zorganizovala akadémiu ku Dňu mamičiek.  Na novom škôlkarskom pódiu sa predstavili malí tanečníci a speváci s program, ktorý materská škola pripravila.
Altánok prišiel pokrstiť starosta Dúbravky, Martin Zaťovič. Grant na altánok sme získali od Bratislavského samosprávneho kraja, za ktorý medzi nás prišla Zdenka Zaťovičová. Grant kraja má zlepšiť kvalitu života v materskej škole pre aktívne trávenie voľného času detí predškolského veku. 
Materská škola zapojila do realizácie a aj do ďalšieho využívania altánku aj rodičov. 
Rozvíjať bude aj  medzigeneračnú komunikáciu detí-súrodencov-rodičov-starých rodičov – učiteľov v pripravovaných aktivitách. Nový priestor sa tak zmení raz na Učebňu v prírode, inokedy bude slúžiť na Rozlúčku s predškolákmi či program v rámci Dňa otcov. Záver poobedného krstu a programu spríjemnil zamatový hlas saxofónu v prevedení Janky Jakubovej, našej pani učiteľky. Skladba Aleluja pohladkala každé srdiečko.
 (ms svantnerova, lum)
Po Dúbravke chodil GOOLY vítal majstrovstvá aj máj
Hokej, zábava s maskotom majstrovstiev sveta GOOOLYM, kreslenie na hokejovú tému, no aj ľudový spev, harmonika, tanec. To všetko na jednej akcií. Mestská časť organizovala posledný aprílový piatok stavanie mája pred miestnym Domom kultúry. Tento rok vztýčila deväť a pol metrovú borovicu.

 Tradičný ľudový zvyk, stavanie májov, ktorý sa v Dúbravke zachováva dodnes, začal však netradične. Už pár hodín pred samotným stavaním mája bolo pred domom kultúry rušno.
„Môžeme sa s tebou odfotiť? Aha, tam je Goooly. Góól!“ Podobné výkriky zneli v piatok poobede pred kultúrnym domom. Pár hodín pred stavaní mája sa tu stretli deti všetkých dúbravských škôl, aby kreslili na hokejovú tému. Malí hokejisti z dúbravského hokejového klubu HOBA si tiež zahrali na improvizovanom ihrisku. Dúbravčania tak tento rok čakali na vztýčenie mája hokejovo. 
Po športe dostala priestor kultúra, najskôr seniori zo speváckeho zboru miestneho odboru Matice slovenskej, potom deti z Folklórneho súboru Čečinka pri ZUŠ Jozefa Kresánka.  Akcia tak nespojila len zdanlivo nespojiteľné – kultúru, ľudový tanec s hokejom, ale aj seniorov s deťmi.
Máje sa stavali ako znak lásky a vernosti už v 15. storočí, boli symbolom vážneho záujmu o dievča. Starosta Dúbravky Martin Zaťovič ľudí privítal slovami, že dúbravským májom nechcú vzdať hold jednej žene, ale vyjadriť lásku k celej mestskej časti. 
(lum)
Pódium patrilo najmenším, program mamám
Ku Dňu matiek si pripravili program v Dome kultúry Dúbravke pre mamičky i babičky tí najcennejší, ich deti.

Miesta vo veľkej sále sa naplnili do posledného. Nie, Domu kultúry neprišli žiadne zvučné mená, žiadne celebrity, napriek tomu pódium patrilo tým najcennejším, našim dúbravským deťom. Práve tie si pripravili program pre svoje maminy. Spievalo sa, tancovalo, zabávalo. 
Originálne vystúpenia, pri ktorých nebolo podstatné, či sa niekto pomýlil, skočil pri tanci inak alebo zaspieval v inom tóne, ale to, že v programe vyjadrili lásku k svojim mamám, boli od detí z dúbravských materských škôl - Ušiakova, Dolinského, Pri kríži, Sekurisova, súkromnej Wonderland a cirkevnej Gianny Berettovej Mollovej na Bílikovej ulici. Okrem najmenších detí sa predstavili aj súbory, ktoré v Dúbravke pôsobia, nechýbal napríklad farebný a úspešný Detský folklórny súbor Klnka či originálna Škola Breaku.
Na úvod sa dúbravským mamičkám, babičkám, prababičkám prihovoril starosta Martin Zaťovič. 
Vlani siahol k slovám básnika Štefana Moravčíka, tento rok vzdal úctu mamám veršami žiačika.  Sú podľa starostu rovnako silné, lebo vyjadrujú lásku k ženám, mamám. Slová  -  „Do uška ti poviem: Mama, nezostaneš nikdy sama!“ zneli celým program a dotvorili atmosféru naplnenej sále. 	
(lum)
Prvá súkromná strelnica na Slovensku vznikla v Dúbravke
Nezasvätení možno ani nevedia, že na konci Dúbravky na Agátovej ulici už dvadsať rokov funguje podzemná klimatizovaná strelnica T&T, rodinný podnik Gabriela Tótha. Dvadsiate výročie založenia strelnice sa tu oslavovalo v priateľskej atmosfére pri guláši. 
Gabriel Tóth firmu po roku 1989 založil ako stolársku výrobu, ale ako bývalý predseda streleckého klubu Zväzarmu hneď uvažoval aj o tom, ako by pre širokú verejnosť mohol ponúkať aj záujmovo rekreačnú a športovú streľbu. Tak vznikla krytá strelnica, ktorá spĺňala všetky parametre na takéto zariadenie. Zaujímavosťou je, že to bola prvou súkromnoukrytou strelnicou pre verejnosť na Slovensku. 
Od začiatku strelnicu s možnosťou požičať si zbraň využívala široká verejnosť ale aj profesionáli. „Tí musia zo zákona absolvovať  raz ročne streľby“, hovorí konateľ firmy Gabriel Tóth. Pod dohľadom skúseného inštruktora však môžu absolvovať  strelecký výcvik aj ľudia, ktorí nemajú zbrojný preukaz a veľmi populárne sú firemné teambuildingové podujatia či semináre a školenia. 
Vo vzduchovkovej strelnici  si môžu pod vedením inštruktorov športovo zastrieľať aj mladež a deti .  „V budúcnosti by sme chceli prevádzkovať aj kušovú a lukovú strelnicu, a, samozrejme, chceli by sme sa aj tu zamerať na mládež,“ hovorí Gabriel Tóth a dodáva, že v tomto smere je strelnica zameraná vyslovene športovo a rekreačne.
(luna)
Ako Puding kŕmil ohníček
Dúbravské rozprávky

Všetci Dúbravčania mali vo svojich záhradkách, ako zvyčajne, v tomto jarnom čase, plné ruky práce. Pani Ružová vymyslela, že popri kosení trávy a sadení kvietkov si urobia pri lese oheň a upečú si v pahrebe zemiaky. 
Bolo že to radosti, keď kocúrik Puding zbadal prvé plamienky, ktoré lačne oblizovali nazbierané vetvičky. Nevedel sa vynadívať. Hneď zabudol na jarné poriadky a točil sa dookola okolo ohniska.

„Mňauky, mňau, ale si ty hladný, milý oheň, čože by si si ešte dobrého dal?“ prihodil kocúrik malé polienko, do ktorého sa oheň pustil, akoby mal najostrejšie zuby na svete.
Plamene mám stále väčšie,
horím, tlejem, dymým, pečiem,
daj mi ešte niečo jesť,
ja to spálim o sto šesť.
„Polienka ti chutia,“ hútal si Puding, „ale isto by si nezjedol napríklad moje hrabličky.“ Vložil ich Puding do ohňa a čuduj sa svete, oheň si poradil aj s nimi.
„Fííí, si ty jedák, čože by som ti ešte priniesol..,“ Puding odskočil do záhradného domčeka a vrátil sa s plnými labkami domácich dobrôt. Ohňu núkal šípkový lekvár, gaštanové pyré, ba dokonca aj trpké trnky. Žiarivé plamene všetko strávili. 
Puding už ani nevedel, čo povymýšľať. Vyteperil k ohnisku drevenú lavičku, košík na huby, ba i hŕbu starých novín. Poriadne sa nalopotil. A oheň? Ten si veselo horel stále väčším plameňom, zohrieval okolie, dokonca sa začalo dymiť aj z trávy okolo ohniska. A keď Pudingovi jeden vyskočený uhlík spálil chvostík, s krikom sa rozbehol za Pani Ružovou:
Pomóooooc, rata, zachráňte sa!
Oheň vyrástol preč z lesa.
Narástol sťa obor dáky,
páli popol, dymu mraky,
utekajte, rata
ústa má jak vráta! 
Keď Pani Ružová zbadala, ako sa z lesa vinie štipľavý dym, nechala robotu robotou a pustila sa do hasenia. Naznášala všetky vedrá, aby z neďalekého potoka ponaberala vodu. Na pomoc pribehol i Sused Bajúz s rodinou. Poriadne sa zapotili, kým oheň zahasili.
„Och Puding, Puding,“ utešovala prestrašeného kocúrika Pani Bajúzová. „Ani netušíš, aké je nebezpečné zahrávať sa s ohňom. Hovorí sa, že oheň je dobrý sluha, ale zlý pán.“
„Ale ja som nechcel pána ohňa rozhnevať!,“ vyjachtal Puding popod ňufák.
Pani Ružová sa usmiala: „To znamená, že oheň nám vie dobre poslúžiť - upečie nám zemiačky v pahrebe, v zime nás zohreje, alebo nám v noci posvieti. Ale keď ho nebudeme dobre strážiť, vedel by spáliť napríklad aj náš záhradný domček, alebo dokonca celý tento les!“

Keď si Puding večer ľahol spať, premýšľal, koľko neplechy mohol, kvôli jeho neopatrnému správaniu, oheň povystrájať. Dávajte si pozor aj vy, kamaráti, keď pôjdete na jarnú opekačku, aby ste vždy ohnisko dobre uhasili. Lebo aj jeden tlejúci uhlík môže narobiť poriadnu šarapatu.
Zuzana Tkáčiková

Veľká Homoľa  najľahšie dosiahnuteľná sedemstovka Malých Karpát
Turista a miestny poslanec Marcel Burket nás zavedie na jednu zo sedemtisícoviek (bez jednej nuly) našich Malých Karpát. Vrch Veľká Homoľa známy svojou vysokou drevenou rozhľadňou.
Trasa značkovaná: Z Modry po modrej (chodník Ľ. Štúra), zo Zochovej chaty po červenej. Na vrchol vedú aj ďalšie značené trasy.
Cieľ cesty: Vrch Veľká Homola, ktorý sa nachádza v južnej časti Malých Karpát asi 4 kilometre severozápadne od mesta Modra. Na kopci s nadmorskou výškou 709 metrov stojí od roku 2001 drevená rozhľadňa vysoká 20 metrov. Z hora je krásny výhľad do ďalekého okolia.

Malé Karpaty, až 100 kilometrov dlhé a 15 kilometrov široké pohorie, ktoré sa tiahne od sútoku Moravy a Dunaja, s malou „zachádzkou“ k susedom do Rakúska, ďalej „prechádzajúce“ cez Dúbravku... až po Nové Mesto nad Váhom.
Výškou síce nevynikajú, ale treba brať do úvahy, že najvyššie vrchy Malých Karpát prevyšujú svoje podhorie až o 500 či 550 metrov. 
K takým patrí aj cieľ dnešnej „túry“ - Veľká Homoľa, ktorá je svojou polohou a výškou  najvýraznejším vrcholom na východnej strane južnej časti Malých Karpát. Preto aj ponúka krásny kruhový výhľad. 

Dve prvenstvá
So svojimi 709-mi metrami nad morom je 8. najvyšším vrchom Malých Karpát a jednou z desiatich malokarpatských "7-tisícoviek" - bez jednej nuly. 
V rámci tohto pohoria však má minimálne dve prvenstvá - prvé bolo uvedené v nadpise článku a druhé je v tom, že na jej vrchole je bezkonkurenčne najvyššia drevená rozhľadňa v celom pohorí, pričom v rámci Slovenska patrí do prvej desiatky svojho druhu. 
Jej výška je takmer 21 metrov. Vybudovaná bola v roku 2001 na návrh pána Milana Ružeka. Zaujímavosťou je, že prvú turistickú rozhľadňu na tomto vrchole vybudoval Modranský turistický spolok už v predminulom storočí, presne v roku 1894. 
No pred tým než sa k rozhľadni dostaneme,  treba prekonať pohodlných necelých 250 výškových metrov, čo potrvá zhruba hodinku; ak si na výstup zvolíme „červenú trasu“ z rekreačnej oblasti Zochova chata - Piesok.  
Tá nás povedie okrem iného aj okolo kremencových Tisových skál,  pomenovaných podľa tisov, ktoré zrejme okolo nich v minulosti rástli. Nájdeme ich vedľa lyžiarskeho svahu. 

Knísanie na veži
Z rozhľadne, ktorá sa pri silnejšom vetre dosť nepríjemne kníše zo strany na stranu, netreba sa však obávať, stavba je hlboko zapustená a zakotvená lanami. Aby sa ale predišlo knísaniu  odporúča sa ísť po schodoch po jednom a na vyhliadkovej plošine smie byť naraz maximálne  desať ľudí, a to aj keď nefúka vietor.
Podstatný je však výhľad a nie knísanie veže. Pri vhodných poveternostných podmienkach vidieť nielen Biele Karpaty, Považský Inovec, Pohronský Inovec, Tribeč, Strážovské vrchy, 105 kilometrov vzdialený Vtáčnik, ale aj 127 kilometrov vzdialené Východné Alpy, či Pavlovské vrchy a Chřiby na Morave. Tých, ktorí ich odtiaľto na prvý až desiaty krát neuvidia, uisťujú ich o tom nápisy na obrube zábradlia plošiny pri ktorých sú uvedené aj vzdialenosti k jednotlivým vrchom a pohoriam. 

Hodnota lesa
Väčšina trasy síce vedie jednotvárnym lesom bez výhľadov, ale človek vníma vec inak, ak si uvedomí, akú ekologickú hodnotu majú husté listnaté lesy.
Zvlášť keď vidíme, ako sa napĺňa osud umelo vysadených smrekov v Tatrách a zďaleka nielen tam, ale aj na Kysuciach, v Spišskej Magure či v Levočských vrchoch. Na mnohých miestach sa už  podobajú mesačnej krajine...
Druhá vec je tá, že s lesmi Malých Karpát, aj keď oficiálne sú chránenou krajinnou oblasťou, sa neraz zaobchádza ako s lesmi vyložene hospodárskymi. Tí, ktorí sa o ne starajú, alebo mali by sa o ne starať, však robia len to, čo im štát a široká verejnosť dovolia.     
Marcel Burkert

Z domácich najlepší Milan Gál
V polovici mája zorganizoval šachový klub ŠK Dúbravan v priestoroch
Základnej školy Pri kríži 5. ročník šachového turnaja O Putovný pohár
starostu Dúbravky. Je to turnaj pre začínajúcich mladých šachistov do 16 rokov.
Turnaja sa zúčastnilo 28 deti, z toho 22 chlapcov a 6 dievčat. Pravidlá šachu počas turnaja boli prispôsobené
začiatočníkom. Hralo sa na 9 kôl, 15 minút pre každého hráča na partiu. Hlavný rozhodca turnaja Ladislav
Šipeky vysvetľoval deťom pravidlá šachu aj medzi kolami. Chlapci a dievčatá medzi sebou nekompromisne
bojovali až do posledného kola o čo najlepšie umiestnenie. Celkovým víťazom turnaja sa stal Oliver Šoltýs (KŠN Bratislava) so ziskom 8 bodov. Na druhom mieste skončil Ján Alexander Gréč (FTC Fiľakovo) so 7 bodmi, tretie so ziskom 6,5 boda obsadil Milan Gál z klubu ŠK Dúbravan. Najlepšia medzi dievčatami bolo Adela Zetocha (ŠK Slovan
Bratislava) so 6 bodmi, ktorá v celkovom hodnotí obsadila štvrté miesto. Najlepšie dievča z domáceho klubu ŠK Dúbravan bola Oleksandra Strelbitska so 6 bodmi, celkove piata.
(red)

Zlato kadetkám, striebro juniorkám
V Pezinku a v Žari nad Hronom sa uskutočnili majstrovstvá Slovenska v kategóriách junioriek a kadetiek. Štartovalo na nich vždy osem družstiev, ktoré si vybojovali účasť v dlhodobých regionálnych súťažiach.
Na oboch slovenských šampionátoch nechýbali ani mladé volejbalistky ŠŠK Bilíkova a viedli si viac ako
úspešne. Kadetky si vybojovali titul a juniorky skončili na druhom mieste. V minulých dňoch sa v Žiari nad Hronom
konali aj za účasti ŠŠK Bilíkova majstrovstvá Slovenska starších žiačok.  Turnaj sa uskutočnil po uzávierke toho čísla, preto výsledky prinesieme v budúcom.
■ JUNIORKY: Do semifinále zo skupín postúpili len družstvá, ktoré hrali v dlhodobej súťaže v skupine západ.
Podľa očakávania sa do finále dostali naše dievčatá a bratislavská Slávia UK. Vysokoškoláčky na turnaji v Pezinku
posilnili dievčatá ešte v juniorskom veku, ktoré získali so ženami klubu na čele najlepšou hráčkou juniorského šampionáte Luciou Mikšíkovou majstrovský titul. Preto podľa očakávania titul z minulého roka obhájila Slávia UK Dráčik, druhú priečku získali dievčatá z Bilíkovej. 
VÝSLEDKY - skupina B: ŠŠK Bilíkova – ŠKM Liptovský Hrádok 3:0, ŠŠK VIVUS Bratislava - ŠVK Bilíkova, 2:3, VK Slávia TU Košice – ŠVK Bilíkova, 0:3. Konečné poradie v skupine: 1.ŠŠK Bilíkova 8, 2.VIVUS 7, 3.Lipt., Hrádok 3, 4.Košice 0. Semifinále ŠŠK Bilíkova – COP Volley Nitra 3:1. Finále: Slávia UK Dráčik Bratislava – ŠŠK Bilíkova 3:0.
Konečné poradie: 1. VK Slávia UK Dráčik, 2. ŠŠK Gymnázium Bilíkova, Bratislava, 3. ŠŠK VIVUS Bratislava, 4. COP Volley Nitra, 5. ŠKM Liptovský Hrádok, 6. VK CELE GROUP Stropkov, 7. VK Spišská Nová Ves, 8.
VK Slávia TU Košice. Najlepšia nahrávačka: Lucia Sedláčková, najlepšia smečiarka: Karin Šunderlíková (obe ŠŠK Bilíkova).
■ KADETKY: Majstrovstvá Slovenska kadetiek sa konali v Žiari nad Hronom. Titul si vybojovali hráčky, ŠŠK Gymnázium Bilíkova, keď v krásnom finále zdolali obhajkyne titulu VK Slávia UK Dráčik Bratislava 3:2. Bronz získali kadetky COP Nitra po víťazstve 3:1 nad VK Spišská Nová Ves. Za najlepšiu nahrávačku turnaja bola vyhlásená Lucia Sedláčková, ktorej sa tejto pocty dostalo aj na juniorskom šampionáte. Nie je bez zaujímavosti, že z víťazného družstva bola
v individuálnej súťaži vyhlásená len jedna hráčka, kým zo striebornej Slávie UK až tri.
VÝSLEDKY - skupina B: ŠŠK Bilíkova – Spišská Nová Ves 3:0, ŠŠK Bilíkova – Nové Mesto nad Váhom
3:0, Žilina – ŠŠK Bilíkova 0:3. Poradie v skupine: 1. ŠŠK Bilíkova 9, 2.Spišská Nová Ves 6, 3.Žilina 2,
4.Nové Mesto nad Váhom 1. Semifinále: ŠŠK Bilíkova – COP Nitra 3:2. Finále: ŠŠK Bilíkova – Slávia UK Dráčik
3:2. Konečné poradie: 1.ŠŠK Gymnázium Bilíkova, 2.VK Slávia UK Bratislava, 3.COP Volley Nitra, 4.VK Spišská Nová Ves, 5.VA Žilina, 6. MVK Snina, 7.MVK Nové Mesto nad Váhom, 8.MŠK Žiar nad Hronom.
Najlepšia nahrávačka turnaja: Lucia Sedláčková (ŠŠK Bilíkova). Tréner Jaroslav Hančák, jeho asistenti
Eva Koseková a Peter Adamec mali k dispozícii tento káder: Laura Beneková, Mirium Havelková, Simona
Jelínková, Diana Kačerjaková, Dáša Keszeghová, Viktória Kováčová, Viktória Kropáčová, Nikola Lapošová, Lucia Sedláčková, Karin Šunderlíková, Martina Tereňová, Petra Bílikova, Michaela Szabová, Tereza Hrušecká, Petra Nechojdomová, Lucia Marušinová, Natália Žilinská.
Jozef Petrovský

Siláci na doskách, ktoré znamenajú svet
Cez víkend 14. – 15. máj nepatril Dom kultúry ako tradične nie kultúre,
ale športu. Športový klub Pressburg powerlifting, ktorý vznikol v roku
2013 v Dúbravke, tu totiž zorganizoval Medzinárodnú súťaž v silovom trojboji.
Silový trojboj alebo aj powerlifting je veľmi zaujímavý silový šport, ktorý sa skladá z troch disciplín:
drep (squat), tlak na lavičke (bench-press) a mŕtvy ťah (deadlift). Každý pretekár má tri až štyri pokusy na každú disciplínu. Súťažiaci sú rozdelení podľa váhovej a vekovej kategórie. Na Slovensku máme v súčasnosti 40 klubov, veľmi veľa mladých nádejí. Športovci sa zúčastňujú medzinárodných súťaží a vždy sa vracajú s medailou alebo minimálne jedným svetovým rekordom. Na podujatie prišiel aj Peter Mihály, mnohonásobný majster  Slovenska vo svojich vekových i váhových kategóriách, pätnásťnásobný šampión Európy i sveta a držiteľ niekoľkých svetových rekordov. Prezradil, že silový trojboj je šport, ktorý si žiada celého človeka, tvrdý a dôsledný tréning, ale aj tímovú spoluprácu.
(zm)
Seniori sa prekonávali na športovisku
Pohyb by nemal byť výsadou len mladých ľudí. Ostať aktívny aj vo vyššom
veku sa oplatí. Pravidelný pohyb prospieva nielen kostiam a svalom, ale aj
vnútorným orgánom a všetkým sústavám v ľudskom tele. Pohybová aktivita
pre starších ľudí by mala byť v najvyššej možnej miere šetrná ku kĺbom, nie príliš kondične náročná, plynulá, pravidelná a bezpečná.
To všetko sme už dávnejšie pochopili aj my v Dúbravke. Po minuloročnom prvom ročníku Športových hier seniorov sa nedávno uskutočnilo v Parku Pekníčka ich ďalšie pokračovanie, ktoré organizovala MČ Dúbravka,
Komisia športu MZ a Rada seniorov.
Muži a ženy súťažili v šesťboji (behy na 50 a 200 metrov, v hode granátom na cieľ, v hode medicinbalom do diaľky, v hode na basketbalový kôš a v streľbe futbalovou loptou na malú bránku). Súťažilo vyše 50 seniorov, z ktorých bola viac žien ako mužov. Športové hry slávnostne otvoril starosta Martin Zaťovič, ktorý na záver vydareného podujatia spolu s prednostom Rastislavom Bagarom odovzdali ceny pre najlepších. Všetci účastníci sa snažili podať čo najlepšie výkony a doslova sa prekonávali.
■ VÝSLEDKY ŠESŤBOJA – kategória 61 – 65 rokov: 1.N. Lišťáková, 2.Zl. Smolková, 3.K. Marchalová – 1.M.
Tibenský, 2.M. Klčo. 66 – 70 rokov: 1.Ľ.Kišová, 2.M. Kusalíková, 3.K.Macháčová – 1.A. Móza, 2.J. Mižák,
3.V. Macháč a Ľ. Pokojný. Nad 71 rokov: 1.E.Bagarová, 2.R. Brunovská, 3.A. Bírešová – 1.Fr. Švába, 2.Š.
Hamerlík, 3.R. Masarovič.
(pet)