Spolu skladáme Dúbravku
Materská škola Švantnerova pozvala všetky dúbravské škôlky, aby si spoločne zasúťažili a zabavili sa na podujatí Škôlka baví škôlku.  Materské školy si pripravili vystúpenia,  hudobné hádanky, skladali sa dominanty Dúbravky, spoznával sa erb a iné symboly.  Október tak v Dúbravke patril všetkým, okrem malých aj seniorom na podujatiach Mesiaca úcty k starším.  Mestská časť tiež získala ocenenie Senior Friendly 2016
 (viac na str. 13 a 25).    
Dúbravku mení výstavba. Čo ju čaká a neminie
Bytový dom Rosnička, Dúbravy, Tammi, TUJETOIN, Čerešne, Mamapapa, Záhradné vily, Pekná vyhliadka. To všetko sú vznikajúce objekty, v ktorých budú bývať noví Dúbravčania. Kde a čo sa stavia? V tomto čísle Dúbravských novín predstavíme už rozbehnuté stavebné projekty.
Žeriav viditeľne sa týčiaci do ďaleka, stavebný hluk, stopy ťažkých pneumatík a muži v krikľavých odevoch, montérkach. Takýto pohľad v Dúbravke nie je dnes ničím výnimočný. Výstavba mení mestskú časť vo viacerých lokalitách.
Vyrastajú nové domy, vznikajú dokonca aj celé ulice, štvrte. Na niektorých miestach zmizol prístup do lesa, niekdajšia drevená besiedka hore na kopci je už len spomienkou s dávkou nostalgie. Ostávajú spomienky, dokumentujú fotografie...
Taká bola Dúbravka, takáto je dnes a aká bude?
Pre otázky, podnety i scelenie pohľadu predstavia Dúbravské noviny výstavbu v mestskej časti. V tomto čísle sme zachytili všetky už rozbehnuté bytové projekty. Ide o projekty rozhodnuté v minulosti, vznikajúce, rastúce.
Vyrazili sme do terénu, aby sme prešli miesta, ktoré sa menia, projekty popíšeme a vecne predstavíme. V budúcom čísle novín chceme v téme výstavby pokračovať, budeme sa venovať projektom, ktoré v Dúbravke ešte len majú vzniknúť a neskôr aj otáznym problematickým objektom a plánom.
Aby Dúbravčania vedeli, čo sa u nich deje, čo ich čaká a zrejme neminie, či prípadne, čo sa ešte dá regulovať, upraviť...
(Viac na 2., 3., 4. a 5. strane)
Lucia Marcinátová
Vyrastá Rosnička aj TUJETOIN
Pri kúpalisku Rosnička, na Poliankach, v dolnej časti Nejedlého, na Hrubej lúke, v časti Brižite... Stavebný ruch, ťažké stroje, zmena okolia i celej Dúbravky. Firmám, ktoré stoja za rozbehnutými výstavbami bytových projektov, sme položili rovnaké otázky. Nechceli sme hodnotiť, porovnávať, súdiť, ale predstaviť, informovať.
• Aké stavby realizuje vaša firma v Dúbravke a v akej lokalite, uliciach? Aké objekty tu vznikajú,  s koľkými bytmi? Prebieha už aj predaj bytov?
• Má váš projekt aj benefit, pridanú hodnotu alebo niečo špeciálne, s čím by ste sa radi pochválili, či už pre obyvateľov Dúbravky, alebo nových obyvateľov?
•  Máte plány pokračovať vo výstavbe? Plánujete ďalšie stavebné projekty v Dúbravke?

Bytový dom pri Rosničke
Stavebné povolenie od 21. októbra 2014, podľa stavebného povolenia by mala byť stavba dokončená do konca roka 2016.
Prvý a zatiaľ jediný bytový dom pri kúpalisku Rosnička je projektom spoločnosti BD Rosnička, s.r.o..  Pod názvom Bytový dom pri Rosničke stojí na ulici M. Schneidera Trnavského v časti Krčace v zelenom páse medzi Karlovou Vsou a Dúbravkou. 
„Koncept projektu reprezentuje moderné mestské bývanie, v ktorom sa nachádza 63 bytov, apartmánov a nebytových priestorov,“ hovorí Eva Kerekešová z firmy Hant.  Objekt bytového domu má pôdorys do písmena U nad plne zastavaným suterénom a je rozdelený na dve časti – nižšiu s tromi poschodiami a vyššiu, ktorá má ešte ustúpené štvrté poschodie. Obe časti objektu sú prepojené átriom. 
„Tvarovaním objektu vzniklo v úrovni prízemia súkromné átrium s výsadbou zelene a detským ihriskom pre najmenších. 
Každý byt disponuje priestorným balkónom, terasou alebo predzáhradkou,“ dodala Kerekešová. Byty v objekte sú už predané, v čase našej uzávierky bol voľný len jeden trojizbový.
K benefitom projektu patria, podľa Kerekešovej, prostredie, zeleň blízkych lesov, športoviská, podmienky na aktívny relax, dobrá dopravná dostupnosť do centra mesta a aj na jeho okraj.
„Bytový dom je projektovaný a realizovaný s ohľadom na energetickú úspornosť, zaradený do energetickej kategórie B ako nízkoenergetický. Na svoju prevádzku bude využívať aj obnoviteľné zdroje energie. Na streche najvyššieho podlažia sú umiestnené fotovoltaické panely, ktoré budú produkovať elektrickú energiu, ktorá bude plne využitá pre potrebu vykurovania, respektíve prípravy teplej úžitkovej vody, čo sa pozitívne prejaví na úsporách pri poplatku za energie,“ dodáva Kerekešová. 
K dnešnému dňu neplánuje firma Hant žiadne ďalšie bytové domy v Dúbravke.

TUJETOIN
Stavebné povolenie z 29. apríla 2013. Predpokladaný termín dokončenia stavby – marec alebo apríl 2017.
Neďaleko bytových domov BOS na Agátovej vyrastajú pri Dúbravčickej ulici domy v projekte TUJETOIN. Ide o projekt spoločnosti 2JTI, s.r.o.
„Dovedna ponúkajú 186 bytov,“ hovorí za stavebníka Róbert Garafa. „Prebieha predaj druhej a tretej etapy.“
Benefitom je vraj možnosť variantného výberu 2 alebo 3 izbového bytu. 
„V tomto momente je to náš jediný projekt, ktorý mame v lokalite, ale sme v rokovaniach o kúpe ďalších projektov v Dúbravke,“ dodal Garafa.
Na Hrubej lúke vzniká Tammi aj Dubrawy
Tammi
Stavebné povolenie z 29. apríla 2013. Podľa predpokladu stavebníka by mala byť stavba dokončená do 31. 10. 2017.
Po projekte Tarjane v lokalite Brižite sa firma YIT Slovakia presunula na Hrubú lúku, kde stavia neďaleko OC Dubrawa projekt pod názvom Tammi Dúbravka. 
Jednotlivé novostavby sú rozdelené podľa etáp. V prvej etape, ktorá je už vypredaná, je 104 bytov, v druhej etape spolu 85 a v tretej etape je 89 bytov. Štvrtá etapa prinesie 78 bytov, piata 42 a šiesta etapa 86 bytov.
„V súčasnosti prebieha dopredaj bytov 2. etapy a predaj bytov v 3. etape Tammi Dúbravka. Do konca roka 2016 plánujeme spustiť predaj 4. etapy,“ približuje Adrián Senderák, junior marketingový špecialista YIT Slovakia a.s. „Rovnako ako iné novostavby od YIT, aj Tammi Dúbravka patrí medzi nízkoenergetické stavby. Pre obyvateľov ponúka efektívne riešené byty, príjemné prostredie pre život, vlastné detské ihriská priamo v areáli a oddychovú zónu, určenú výhradne pre obyvateľov Tammi Dúbravka. Benefitom je aj spoločenská miestnosť a možnosť užívania spoločného priestoru ako sauny.“
Tammi Dúbravka má pokračovať v lokalite výstavbou piatej a šiestej etapy.  Táto etapa zahŕňa aj projekt, ktorý vznikol z pôvodne povolenej stavby ešte z roku 2009. Projekt vtedy počítal s 18 poschodovou budovou, aktuálne sa pripravuje zníženie objektu na 14 podlaží.

Obytný súbor Dúbravy
Stavebné povolenie od februára 2016. Stavba má prebiehať na etapy, povolené sú štyri objekty aj s podzemnou garážou. Túto etapu chce stavebník dokončiť do konca roku 2017.
Ďalším stavebným projektom pri OC Dubrawa na Hrubej lúke neďaleko novostavieb Tammi je Obytný súbor  Dúbravy. Ide o projekt šesťposchodových domov spoločnosti W Residence, prebieha hĺbenie podzemnej garáže a následne má začať výstavba štyroch objektov.
„V projekte budú jedno- až štvorizbové byty s plochou od 27 do 100 štvorcových metrov. V štandardnom vyhotovení sa ceny najmenších bytov začínajú na priaznivej sume 62 tisíc eur,“ predstavuje projekt Katarína Midláriková, marketingová manažérka.  Predaj bytov prebieha od jesene minulého roka. Midláriková v súvislosti s projektom hovorí najmä o dôraze na kvalitu verejného priestoru. „Projekt Dúbravy bude príspevkom najmä pre svoje okolité susedstvo, ale aj celú mestskú časť z hľadiska toho, že svojou striedmou architektúrou nerušivo a hodnotne doplní urbanistickú štruktúru na dlhodobo prázdnej, neprístupnej, ale aj stavebným odpadom znehodnotenej a nebezpečnej parcele.“
Obytný súbor má poskytnúť dvor, ktorý bude prístupný nielen pre nových obyvateľov, ale aj pre všetkých okolitých susedov. 
„Do tejto časti Dúbravky, v ktorej je dlhodobý nedostatok kvalitného verejného priestoru, prinášame živé nádvorie s detským ihriskom, multifunkčným športovým ihriskom s možnosťou zimného zaľadnenia pre ľadový hokej, drobné športové prvky, atraktívne zelené plochy so stromami a sadovými úpravami, popínavé rastliny na fasádach garáže a bytových domov či komunitnú záhradu,“ dodala Midláriková.
Firma W Residence plánuje s výstavbou pokračovať ďalšími štyrmi objektmi, stavebné práce  ešte nezačali, podľa stavebného povolenia by mali byť domy dokončené v marci 2019. Iné stavby firma W Residence  v Dúbravke podľa Midlárikovej neplánuje.
Čerešne rastú na Poliankach, jamu zaplní MAMAPAPA
Čerešne
Stavebné povolenie od decembra 2015, výstavba má trvať 24 mesiacov.
Firma ITB Development, a.s má v Dúbravke rozbehnuté dva projekty – byty pod názvom Čerešne stavia na Poliankach neďaleko Kauflandu  spoločnosť Jannis. Projekt Mamapapa na križovatke ulíc Na Vrátkach a Nejedlého stavia spoločnosť ISPK, s.r.o..
Čerešne prinášajú 172 bytov a niekoľko obchodných jednotiek. Výstavba projektu sa začala v lete, koniec je naplánovaný na záver budúceho roku. Byty začala firma ITB  predávať už na jar 2015, predaných je dnes podľa Martina Sekerku, projektového  manažéra ITB Development, asi 65 percent.
„Naším cieľom je osloviť mladé rodiny s deťmi, preto sme si pre nich pripravili materskú škôlku priamo v areáli,“ opisuje Sekerka. „Taktiež tu je možnosť využívania komunitných záhrad, kde si môžu obyvatelia pestovať zeleninu a bylinky pre vlastnú potrebu, prípadne kvety pre potešenie. Pri tak veľkom projekte tiež nemôže absentovať vlastné detské ihrisko. Rovnako participujeme na dobudovaní cyklotrasy v okolí projektu.“
K výhodám patrí podľa developera aj lokalita a poloha, v blízkosti športovísk, obchodného centra aj hromadnej dopravy.

Mamapapa
Rozostavaná stavba s povolením od roku 2010, na mieste ostávala výkopová jama. Nedostavaný projekt odkúpil stavebník ITB Development, a.s. Ukončenie stavby plánuje na konci roka 2017.
Projekt Mamapapa vyrastie v severovýchodnej časti Dúbravky na križovatke ulíc Na Vrátkach a  Nejedlého. Pozostáva zo 115 bytov, 5 apartmánov a rodinného centra o rozlohe 500 m2.
Predaj bytov sa začal v decembri 2015, záujem o predaj vraj rastie. Momentálne je podľa Sekerku, projektového  manažéra ITB Development, predaných 37 percent bytov.
„Projekt Mamapapa je koncepčne riešený s cieľom osloviť mladých ľudí, jednotlivcov, či mladé rodiny hľadajúce dostupné, ale aj kvalitné bývanie,“ opisuje Sekerka. 
Hlavnou výhodou projektu je podľa manažéra jeho lokalita, ktorá ponúka všetky služby potrebné pre cieľovú skupinu v pešej dostupnosti, či už ide o školu, škôlku, obchody a služby, či zastávku MHD a napojenie na hlavné ťahy do centra mesta. 
„Projekt ponúkne jedinečné rodinné centrum o veľkosti 500 m2 priamo na prízemí a strešnú terasu pre obyvateľov bytového domu,“ dodáva Sekerka.
O plánoch firmy ITB Development, a.s v Dúbravke Sekerka presne nepovedal.  „Plánujeme ďalšie projekty po Bratislave. To, kde budú stáť, nechajte sa prekvapiť.“
Villa Rustica pokračuje vilami aj Peknou vyhliadkou
Záhradné vily, Pekná vyhliadka
Stavebné povolenie na Záhradné vily z 18. septembra 2014, stavba sa má dokončiť  do konca roku 2016. Stavebné povolenie na Peknú vyhliadku z 12. októbra 2015, stavba sa má dokončiť podľa stavebného povolenia do konca roku 2019, stavebník odhaduje ukončenie v máji 2018.
Villa Rustica, Villa Visa, Záhradné vily a Pekná vyhliadka. Projekty, ktoré zmenili a stále menia lokalitu na konci Dúbravky v časti Brižite. Stojí za nimi spoločnosť Villa Rustica, ktorá v súvislosti s novými bytmi a výstavbou hovorí o Záhradnom meste.
„V súčasnosti sa v lokalite finalizuje výstavba súboru Záhradné vily s 50-timi bytmi v prvých dvoch domoch, s detským ihriskom a kvalitnou zeleňou - všetko do decembra 2016,“ predstavuje Martin Vodrážka, marketingový riaditeľ projektov. „Do konca roka bude taktiež upravená križovatka ulíc Pri kríži a Martina Granca a ich predĺženie na sever, čo zvýši bezpečnosť a plynulosť premávky. Umožní tak obyvateľom pohodlnejší a bezpečnejší prístup na sever k záhradám a kynologickému cvičisku. O rok neskôr bude dokončený aj posledný tretí dom s dvomi tuctami bytov a streetballovým ihriskom.“
V začiatkoch výstavby je objekt  s názvom Pekná vyhliadka s 52 bytmi. Podľa Martina Vodrážku sprístupní verejnosti niektoré doteraz neprístupné až nebezpečné plochy. Prvá budova má byť dokončená do leta 2018. 
Spoločnosť Villa Rustica tvrdí, že bude v rámci výstavby pokračovať aj vo verejnoprospešných stavbách a možnostiach na trávenie voľného času v lokalite. Má ísť o hodnotnú parkovú zeleň, skvalitnenie jestvujúcej zelene, prekrytú verejnú pasáž s obchodnými priestormi a drobnými službami, nové chodníky s lavičkami a parkovým osvetlením. 
„Spoločnosť Villa Rustica iniciovala vybudovanie mestského parku a verejných parkovísk, s novou prístupovou komunikáciou, na rozhraní existujúcej obytnej zástavby a  novobudovaného záhradného mesta.“ hovorí Martin Vodrážka.  „Pripravili sme základný koncept, architektonickú štúdiu a ponúkli sme mestskej časti a magistrátu realizáciu týchto verejnoprospešných stavieb na vlastné náklady našej spoločnosti. Pôvodné stromy budú citlivo doplnené kvalitnými novorealizovanými sadovými úpravami. V spolupráci s mestskou časťou a magistrátom tak prispejeme k skvalitneniu života obyvateľov Dúbravky.“
Navrhovaný oddychový areál, spolu s novými parkovacími plochami a komunikáciou, majú podľa Vodrážku prispieť k  bezpečnejšiemu pešiemu ako aj dopravnému prepojeniu jestvujúcej zástavby ulíc Pri kríži, Homolova a Tranovského s obchodným centrom a zastávkami električiek na Saratovskej ulici.  „Veríme, že magistrát  podporí tieto aktivity a včasnými vyjadreniami a stanoviskami prispeje k čo najskoršej realizácii týchto verejnoprospešných zariadení.“
Výstavbou Peknej vyhliadky spoločnosť Villa Rustica nekončí, plánuje ešte terasový dom s 25 bytmi, ktorý je v začiatočnej fáze prípravy. Spoločnosť ho plánuje dokončiť do konca roka 2018. 
Lucia Marcinátová
Ihrisko pri lekárni pokrstili oslavou
Na ihrisku pri lekárni zorganizovali obyvatelia slávnosť. Spoločne sa tešili z obnoveného ihriska.
Detským šampanským, poďakovaniami, no najmä hrou a zábavou. Tak počas októbrovej soboty pokrstili aktívni rodičia z okolia takzvaného ihriska pri lekárni na Nejedlého ulici pri Zdravotnom stredisku Saratovská vynovené ihrisko. Zorganizovali tu Slávnosť na ihrisku. 
Na krst pozvali aj starostu Dúbravky Martina Zaťoviča, ktorý sa chopil úlohy krstného otca, poďakoval rodičom aj deťom za pomoc. 

Zem, voda, vzduch aj doprava
Malí a veľkí Dúbravčania totiž počas posledných mesiacov pracovali na obnove ihriska, maľovali múry, upratovali,  vymýšľali a tvorili. Víkendové varenie a upratovanie vymenili za práce na ihrisku. Zanedbaný sivý priestor tak ožil.  
Obvodové múry premenili farbami na modrý, vzdušný, tmavomodrý vodný, zelený múr s témou Zem. Zaplnili ich zvieratá zo vzduchu, vody aj zeme, dopravné značky, stopy zvierat, križovatky i cesty pre autíčka. Na jednej z brigád pridala ruku k dielu aj starostova manželka Zdenka a primaľovala na múr „zem“ niekoľko zvieracích obyvateľov.

Grant, pomoc, motivácia
Aktívni rodičia z okolia Nejedlého, čiže ihriska pri lekárni, boli jeden z tímov, ktorý podporilo grantom  Občianske združenie Žime krajšie. Podobne sa menilo aj ihrisko na Sekurisovej ulici.
„Jedným z hlavných cieľov nášho občianskeho združenia Žime krajšie  je podpora a revitalizácia detských ihrísk v Dúbravke,” hovorí za občianske združenie Michaela Staneková. 
Združenie sa preto rozhodlo finančne podporiť aktívnych obyvateľov, aby si upravili to “svoje” ihrisko, ktoré majú blízko, alebo kam sa chodia s deťmi hrať. Mohlo ísť o výsadbu zelene, maľovanie hracích prvkov, múrikov či iné oživenie priestoru. O grant sa uchádzali tri tímy, združenie podporilo dva, oba sumou 300 eur.
„Cieľom našej podpory nie je len obnovovanie ihrísk ale aj budovanie pekných medzisusedských vzťahov,“ dodala Staneková.
Mestská časť doplnila na ihrisko pri lekárni preliezačku pre staršie deti, na časť múrika upravené dosky na sedenie a  vymenila piesok v pieskovisku. Pribudnúť by malo aj oplotenie.
Pohľad na výsledok a energia na slávnosti, ktorú obyvatelia na ihrisku zorganizovali, motivovala. Dokazuje, čo všetko ide, keď sa chce...
Lucia Marcinátová
Príbeh jedného obyčajného ihriska
Možno to poznáte aj vy – vo vašom okolí je kopec miest, pri ktorých si povzdychnete, ako hrozne to vyzerá, ako by to bolo treba upratať a opraviť... V duchu rozmýšľate, čo by bolo treba spraviť, aby to vyzeralo lepšie. Ale čo ďalej, urobíte nejaký ďalší krok? Napíšete alebo zavoláte niekomu kompetentnému? Alebo nebodaj sa schytíte do práce sami?
Podobne to bolo i s „naším“ ihriskom na Nejedlého ulici pri Zdravotnom stredisku Saratovská. Stretávali sme sa tu so susedmi, známymi i kamarátmi, naše deti so svojimi kamošmi zo škôlky či školy. Pofrflali sme si, podiskutovali, ale ihrisko stále vyzeralo rovnako. Sivé betónové múriky, popraskané betónové „valce“ na hranie pre deti, jedna preliezačka so šmykľavkou, jedna hojdačka.

Od slov k skutkom
A vtedy prišla výzva od občianskeho združenia Žime krajšie. Vraj prispejú skupinkám ľudí, ktorí si chcú svoje ihrisko skrášliť a vylepšiť. Mohli sme prejsť od slov ku skutkom, napísali sme našu predstavu a oni nás vybrali! 
Medzitým uplynulo pol roka. Za nami je viac než 10 brigád, do ktorých sa pravidelne zapájalo okolo 10 rodín s asi 20-timi deťmi. Sivé múriky žiaria do diaľky pestrými farbami, pribudli i aktivity na chodníku. Každý z múrikov predstavuje jeden zo štyroch prírodných živlov, ktoré nás obklopujú, a zároveň má každý z nich i malý náučný prvok. 
Prvý sme maľovali tmavomodrý múrik, predstavuje vodu. Deti ho pomaľovali morskými živočíchmi a rastlinami, pribudli i lode a ponorky. Rybka vypúšťa z úst bublinky s číslami. Nasledoval bledomodrý, vzduch. Objavíte na ňom množstvo lietadiel i rôzne počasie, deti si môžu obzrieť striedanie ročných období či písmenká abecedy, ktoré letia spolu s balónmi. Červený múr je oheň. Vidíme na ňom, ako môže slúžiť, ale i škodiť, a pre tieto prípady sú tu i čísla záchranného systému. Posledný prišiel na rad zelený múrik. Predstavuje zem, a preto sú na ňom rôzne živočíchy, rastliny ale aj stopy zvierat. Bonusom naviac je múrik s cestou pre autíčka, kde si deti hravou formou môžu skúšať pravidlá cestnej premávky a učiť sa značky.
Namiesto valcov preliezačka
Vďaka mestskej časti boli odstránené betónové valce, na mieste ktorých teraz stojí perfektná preliezka pre staršie deti. 
Mestská časť zabezpečila i obloženie pieskoviska doskami a umiestnenie malých lavičiek na tienisté miesto pod stromami na jednom z múrov. Starosta Martin Zaťovič s manželkou Zdenkou  i mnohí zamestnanci úradu a poslanci podporovali myšlienku obnovy ihriska a pomáhali mnohými spôsobmi, za čo sme im veľmi vďační.
Možno naše ihrisko nie je také skvelé ako Žihadielko, hoci otvorenie bolo rovnako veselé, ale dokázalo stmeliť veľké množstvo ľudí – rodičov a ich detí, od tých najmenších až po puberťákov. Deti s obrovskou radosťou a nasadením maľovali a upratovali na svojom ihrisku. Rodičia obetovali svoj čas a pohodlie. 
Možno niekedy kvôli brigáde nemali doma upratané a navarené, ale povedali si, že to za to stojí. Dokonca sa občas pridali aj susedia-seniori, ktorým by nejaké detské ihrisko mohlo byť v podstate „ukradnuté“. Ale nie je, a my sa z toho tešíme. Okoloidúci psičkári zase chvália ihrisko, že rozžiarilo okolie a počas prechádzok majú čo obzerať.
Sme veľmi radi, že to tak je a dúfame, že naše ihrisko naďalej zostane miestom stretnutí pre všetky generácie. Že sa tu bude dať posedieť, zabaviť alebo sa staviť len tak na kus reči. Veríme, že sa nám bude dariť ďalej ho skrášľovať a zlepšovať. Držte nám palce a príďte na návštevu! 
A my zas držíme palce všetkým vám, ktorí ešte váhate a rozmýšľate, čo všetko vo vašom okolí by sa dalo zmeniť...
Za ihriskový tím ihriska pri lekárni
Gabriela Brejková
Komunitná záhrada zbiera úrodu, oslavovala
Zarastené a neupravené pozemky zmenili dobrovoľníci. Z džungle  za Gymnáziom Bilíkova v lokalite Dražická pri ulici Janka Alexyho vznikla komunitná záhrada.
Nie tortou ani šampanským, ale gulášom, stretnutiami a trošku aj prácou oslavovala prvá komunitná záhrada v Dúbravke počas októbra svoje narodeniny. Na výročie otvorila dvere všetkým zvedavcom, záujemcom i náhodným okoloidúcim. 
Na začiatky, doterajšie výsledky, prvú úrodu, no aj plány na ďalší rok sme sa opýtali Tomáša Husára, dobrovoľníka, miestneho poslanca a jedného z iniciátorov založenia komunitnej záhrady v Dúbravke na Dražickej ulici.

Políčka aj chatka
„Za prvý rok sa nám podarilo celý pozemok vyčistiť, sprevádzkovali sme vodu na polievanie, opravili sme deravý plot, vysadili sme dve malé políčka, trávnik a pred pár dňami sme dostavali menšiu chatku,“ hodnotí  Husár. „Vysadili sme niekoľko plodín, z ktorých bola slušná úroda - paradajky, papriky, cukiny, uhorky, mrkvu, hrášok, rôzne bylinky... Nasadili sme aj egreše, ríbezle či jahody, kde sa úrody dočkáme neskôr, no už teraz sme si pochutnali na niektorých ovocných stromoch, ktoré v záhrade boli dlhé roky pred naším príchodom.“
Komunitná záhrada dala, podľa dobrovoľníka, dokopy fajn partiu ľudí. Komunitu tvorí niekoľko rodín, asi 10 – 12 ľudí.  „Prvý rok bol vo všetkom taký „skúšobný" a veľa vecí sme vymýšľali "za pochodu", no na základe skúseností viem povedať, že priestor pre pár dobrovoľníkov ešte nájdeme.“

Úprava okolia
Na deň otvorených dverí, čiže prvé narodeniny, prišlo počas októbra okolo 40 ľudí, striedali sa počas dňa. Zvedaví boli aj niekoľkí dúbravskí poslanci, starosta Martin Zaťovič s manželkou Zdenkou. „Podarilo sa nám stiahnuť aj pár okoloidúcich, ktorí boli na záhrade prvýkrát. Samozrejme, nechýbali ani naši pravidelní dobrovoľníci, s ktorými sa na záhrade stretávame už od začiatku,“ dodal Tomáš Husár. 
Prezradil, že budúci rok má takú osobnú ambíciu upraviť aj priestor v blízkom okolí záhrady za Gymnáziom Bilíkova v lokalite Dražická pri ulici Janka Alexyho. 
Záhradný pozemok prenajali dúbravskí poslanci občianskemu združeniu za jedno euro ročne s tým, že miestny úrad bude chodiť na pozemok na pravidelné kontroly. Dobrovoľníci sa zaviazali, že pozemok vyčistia od náletových drevín a skultivujú ho. 
Pri pohľade na terajšiu podobu záhrady, ktorá už nie je len džungľou, niet pochýb, že sa podarilo.
Lucia Marcinátová

Občianske združenie Dúbravčan sa touto cestou chce poďakovať všetkým, ktorí priložili ruku k dielu, 
v prvom rade Bratislavskému samosprávnemu kraju za finančnú pomoc  a miestnym firmám 
JRK Waste Management, Farby Laky Color Center a Parket – Interier
Osem dievčat znovu rozkvitlo
Mestská časť Bratislava Dúbravka dala zreštaurovať chátrajúceho sochy na ulici Ľuda Zúbka. Pomohla dotácia od Bratislavského samosprávneho kraja.
Jesenné slnko, farebné listy a pri pohľade na dve umelkyne sa vynárajú slová „vdychuješ život chladnej hrude hliny,“ z piesne filmu Fontána pre Zuzanu.  
Dva mladé výtvarníčky oživovali rukami sochy pri niekdajšej svadobnej sieni.  Vidíme tvarovať nos, oči, postupne vzniká chýbajúca tvár. 
Keramička Lucia Fabiánová a sochárka Petra Pavlíková, strávili septembrové jesenné dni pri niekdajšej svadobnej sieni na ulici Ľuda Zúbka.  Reštaurovali osem dievčat – sôch, ktoré tu stoja od roku 1981. 
Sochy alebo aj družičky, no oficiálne autorom nazvané Kvetinová spomienka, roky chátrali, sochám chýbali časti, rozpadávali sa. Na obnovu dievčat s kvetmi získala mestská časť dotáciu od Bratislavského samosprávneho kraja.
Sochy sú dielom akademického sochára Ladislava Gajdoša, ide o kombináciu keramiky a betónu, po rokoch sa však keramika poškodila. Každé dievča má výšku 196 centimetrov.
(lum)
Dúbravskí učitelia podporia technické vzdelávanie
Nadácia Volkswagen Slovakia prišla s projektom, ktorý má vyučovanie spraviť praktickejším a zábavnejším.
Súčasnej generácii žiakov základných škôl výrazne chýbajú nielen vedomosti a technické myslenie, ale aj manuálne zručnosti. Keďže na slovenských školách nie je často k dispozícii vhodný technický materiál, potrebné pracovné náradie a odborné pracovné priestory, stoja často učitelia pred náročnou úlohou.  V najbližších mesiacoch by mal v tomto smere pomôcť projekt Technika hrou od základných škôl.

Pre prvý stupeň
„Ide o jedinečný projekt Nadácie Volkswagen Slovakia v spolupráci s Trnavskou univerzitou, ktorého cieľom je podpora technického vzdelávania už od základných škôl,“ hovorí  Alexandra Pappová z Nadácie Volkswagen Slovakia. „Projekt je zameraný na prvý stupeň základných škôl a pre zapojené školy je bezplatný. V  rámci projektu bude týmto školám poskytnuté akreditované vzdelávanie, aj s názornými príkladmi aktivít,  metodika spolu s pracovnými listami a putovný súbor pomôcok.“

Najskôr boli materské školy
Koncom septembra preto prebehol  v Bratislave workshop, ktorého cieľom bolo  priblížiť samotný projekt, jeho ciele a nadchnúť učiteľov na zapojenie sa do projektu. Nechýbali na ňom ani dúbravské školy.
Nadácia Volkswagen Slovakia má za sebou úspešný dvojročný cyklus, v ktorom sa zameriavala na motiváciu učiteliek z materských škôl. 
„V rámci projektu sme vyškolili 336 učiteliek. Ak priemerne počítame, že každá z nich má dvadsaťčlennú triedu,  tak boli poskytnuté vedomosti pre 6-tisíc detí,“ počíta Pappová. V projekte Technika hrou od materských škôl sa v najbližších mesiacoch vyškolia učiteľky v Nitrianskom a Košickom kraji a paralelne sa rozbieha aj spolupráca so základnými školami v meste Bratislava. 

Merať rýchlosť vetra
Spoločný projekt Nadácie Volkswagen Slovakia a Trnavskej univerzity je zacielený na podporu technického vzdelávania. 
„Žiaci si môžu vyskúšať napríklad ako zdvihnúť predmet pomocou prúdu vody, či ako je možné odmerať rýchlosť vetra,” prezrádza Alexandra Pappová. „V triedach môžu ako pomôcky využiť slamky, obaly od jogurtov, ale aj zložitejšie elektrické obvody.“  
Nadácia podporuje iniciatívnych učiteľov školením, metodickým materiálom, ale aj súpravou pomôcok na realizáciu jednotlivých pokusov.
„Technická výchova bola kedysi súčasťou učebných osnov, dnes mladá generácia stráca praktické zručnosti a preto podporujeme projekt, v ktorom deti jednotlivé pokusy prežívajú a preto si ich prostredníctvom emócií aj intenzívnejšie zapamätajú,“ dopĺňa Anna Mazúrová z Odboru školstva Okresného úradu Bratislava. „Deti si predmety prejdú rôznymi zmyslami, čuchom, hmatom i chuťou a projekt im dáva možnosť, aby videli veci v reálnych situáciách a tak pochopili, ako to všetko funguje.“
(red)
V škôlke húkal policajný maják
Materská škola na Švantnerovej zorganizovala počas októbra besedu s členmi dopravnej polície. Maják blikal, sirény húkali. Policajt rozprával príbehy, deti si popritom skúšali policajné čiapky.  Najväčší úspech malo sprístupnenie policajného auta. Deti povyberali ďalekohľady, posedeli si, pošoférovali. Zopár škôlkarov ukoristilo z auta putá a miestami sa zdalo, že  ide o hru na improvizovaný policajný zásah. 
Zábava v policajnom duchu pokračovala kreslením, kde deti stvárňovali, čo všetko počas doobedia zažili. Na prácach i nadšených tvárach bolo vidieť, že toho nebolo málo...
Text a foto: Zuzana Morávková
Najmenším varil šéfkuchár
V rámci projektu  schváleného ministerstvom školstva prišiel spopularizovať rybacie jedlá v jedálničku škôlkarov v dvoch dúbravských materských školách šéfkuchár Lukáš Dörnhöfer.
V kuchyni v škôlke na Cabanovej denne varia okolo sto jedál, ale ako hovorí vedúca jedálne Klaudia Otřísalová, ryby deti príliš neobľubujú. Preto prijali ponuku firmy Ryba Košice a pozvali renomovaného šéfkuchára, aby pripravil pre deti niektorý z desiatich receptov na rybacie špeciality. Recepty boli vytvorené a odsúhlasené pre tento projekt a je medzi nimi napríklad rizoto s krabím mäsom, zeleninou a syrom,  sumčí paprikáš s cestovinou, filé zapekané s bešamelom či losos na cesnaku.
„Z rýb používame hlavne lososa, sumčeka afrického, aljašskú tresku, tilapiu, mahi-mahi či hoki,“ hovorí šéfkuchár Dörnhöfer. Dodáva, že projekt prebieha v takmer 40 materských školách na Slovensku a v Dúbravke varil v škôlke na Cabanovej a Ožvoldíkovej prvý raz. 
Ľubo Navrátil
Tip z našej knižnice: Nevdačná cudzinka
Irena Brežná - Nevďačná cudzinka /preklad Jana Cviková

„Cítila som sa ako vec, nedospelá nevesta, hodená sto rokov dozadu, vydatá za krajinu ako za prísneho starého muža.“  
Opisuje svoje pocity z roku 1968 Irena Brežná, keď s rodičmi emigrovala do Švajčiarska. 
Po invázii sovietskych vojsk do Československa v auguste 1968 odišlo do Švajčiarska okolo 15-tisíc utečencov, z toho tretinu tvorili Slováci. Medzi nimi bola aj rodáčka z Bratislavy Irena Brežná. Exil je kus života ďaleko od vlastných a pre mladučkú len 18-ročnú Irenu to bolo, ako keby sa nanovo v cudzom svete narodila. 
Musela a chcela dokázať, čo vie a čo chce, dokázať samu seba v mori cudzích. Smelosť a statočnosť sú určite jej najvýraznejšie charakterové vlastnosti. Veľa exilantov upadlo do zabudnutia, niektorí dokonca zabudli aj svoju materinskú reč, a dokonca boli aj takí, ktorí sa k starej vlasti ani nepriznávali. Irena Brežná cez svoje písanie ostala spätá s domovom. 
V tomto duchu sa zrodila aj kniha Nevďačná cudzinka, za ktorú získala autorka Literárnu cenu Švajčiarskej konfederácie a na Slovensku bola ocenená prestížnou literárnou Cenou Dominika Tatarku. Z obsahu jej knihy je jasné, že napriek tomu, že ako rodina unikli totalitnému režimu a prísnej cenzúre, v novom domove, v demokracii a politickej neutralite, sa života bez povinností, kontroly a zákazov nedočkali. 
Opisuje ťažký život cudzinky vo svete, všetky radikálne zmeny, ktoré u nej nastali, balans medzi tradíciami a prítomnosťou, prispôsobovaním sa a odmietaním, spomínaním a zabúdaním.
O svete, kde domáci dávajú prišelcom ostro pocítiť, že sú votrelcami a majú preto preukazovať každodennú vďačnosť za prijatie v spoločnosti. 
Píše kriticky a výstižné, čo všetko jej v novej, pre mnohých dodnes vysnívanej krajine, vo Švajčiarsku prekáža a vadí. Ukazuje nám Švajčiarsko ako obrázky v kaleidoskope, pestré úlomky sa striedajú a vytvárajú nám pred očami vždy nové obrazy.  
Je sebavedomo kritická, ironická ale zároveň aj veľmi vtipná.
 Nevďačná cudzinka nie je v žiadnom prípade koherentný príbeh, je to výnimočný román, ktorý svojou poetickou zlosťou vlezie každému pod kožu. Hoci je to spoveď emigrantky z rokov minulých, téma emigrácie nevymizla, existuje ďalej. 
Aj preto si táto knižka zaslúži pozornosť,  sumarizáciou poznatkov Ireny Brežnej si možno vytvoriť aspoň čiastočný obraz, aký je náročný svet migrantov a odbúrať mnohé vlastné predsudky voči nim a ich neľahkým, nezávideniahodným ľudským životom.
Knižku nájdete na oddelení beletrie v knižnici.
Katarína Suroviaková, vedúca miestnej knižnice
Opäť je tu zbierka hračiek
Po vlaňajšej úspešnej zbierke a po radosti na mnohých detských tvárach chystá Mestská časť Bratislava Dúbravka aj tento rok zbierku hračiek. Cieľom zbierky je potešiť detičky zo sociálne slabších rodín.
Zbierka prebieha na oddelení sociálnych vecí a zdravotníctva na miestnom úrade na Žatevnej 4. Hračky či knižky, ktoré by mohli najmenších Dúbravčanov potešiť, môžu obyvatelia nosiť v čase úradných hodín do konca novembra.
„Zbierku zámerne robíme pred Vianocami,  aby si každé dieťa našlo niečo pekné pod stromčekom,“ hovorí starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Dodáva, že pri vyhlasovaní tejto zbierky mestskú časť motivoval vlaňajší veľký záujem a aj zbierka školských pomôcok, ktorá prebiehala počas leta.
Podobne ako pri školských pomôckach, aj pri hračkách mestská časť zbiera len funkčné veci, čiže také, ktoré môžu ešte slúžiť deťom a potešiť. Nemá tak ísť o „vyhodenie“ nepotrebného, ale o snahu pomôcť či dať veciam šancu na druhý život.
 (lum)
Domov je tam, kde môžem frflať
Miestna knižnica zorganizovala debatu so spisovateľkou Irenou Brežnou.
Vynárajú sa mi spomienky na rok 1968. Koľko sklamania, hnevu som pocítila k okupácii Československa sovietskou armádou. K tým, ktorých som celý život pokladala  za osloboditeľov a hrdinov.
Cez tieto moje pocity som dokázala ľahšie vniknúť do myšlienok spisovateľky Ireny Brežnej, ktorá prežila asi podobné sklamanie a emigrovala so svojími rodičmi
do toľkokrát vysnívanej, obdivovanej krajiny - Švajčiarska.
Veľmi výstižne dala svojej knihe názov Nevďačná cudzinka. Z jej pohľadu pocity, skúsenosti vytryskli zo srdca ženy, ktorá tak ako mnohí Slováci, dokázala sa v cudzine cez všetky prekážky presadiť a uplatniť svoje kvality.

Beseda
Besedu o knihe Nevďačná cudzinka organizovala miestna knižnica a prebehla v oranžovej sále Domu kultúry Dúbravka. Debatu otvorila vedúca knižnice Katka Suroviaková. Celý priebeh moderoval slovenský herec Jozef Šimonovič. Na besedu prišli aj študenti z Gymnázia na Tilgnerovej a z Elektrotechnickej priemyslovky na ulici Karola Adlera. Priebeh besedy odborne moderovaný, mal zaujímavý spád, najmä keď sa rozvinula rozprava na tému „domova“. 
V knižke to vyjadrila spisovateľka slovami: „Domov je tam, kde môže človek frflať“. 
Na besede hovorí: „Tam, kde žijem, som doma.“
Myšlienky na zamyslenie, ktoré dokresľujú vety: „Tam, kdesi medzi týmito svetmi je miesto pre mňa, nebolo pre mňa rezervované, vydobyla som si ho.“

Spisovateľka, novinárka
Kto je teda Irena Brežná, narodená v roku 1950?
Slovensko-švajčiarska spisovateľka, novinárka, ktorá píše reportáže, eseje, prózy.
Detstvo prežila v Trenčíne, ale so svojími rodičmi v roku 1968 emigrovala do Švajčiarska.
Študovala slavistiku, filozofiu a psychológiu na Univerzite v Bazileji. Ovláda päť jazykov.
Píše prevažne po nemecky. V súčasnosti píše poviedky, rada by sa venovala humornej tvorbe, no či tomu tak bude, ukáže život.
Na Slovensku jej vyšli prózy: Psorióza, moja láska, Tekutý fetiš, Na slepačích krídlach, Nevďačná cudzinka, za ktorú získala Literárnu cenu Švajčiarskej konfederácie a ako jediná zahraničná spisovateľka dostala Cenu Dominika Tatarku.
Uvedené dielo jej otvorilo cestu do sveta, a tak prišla i na Slovensko, kde sa zúčastňuje na mnohých besedách.
Z jej knihy, okrem kritiky domova, cítim tvrdú realitu cudzinky, ktorá išla za svojím šťastím, vidinou nového života, avšak zistením, že hľadanie spravodlivosti v živote neexistuje a všetko je nutné tvrdo si zaslúžiť a prispôsobiť sa tamojšiemu životu.
Prečítať jej knihy znamená aj porovnávanie života v najrozmanitejšom druhu a možno ešte viac si vážiť to, čo máme u nás doma.
Kveta Slyšková
Pani Katka oslavovala
Začiatkom októbra zablahoželal starosta Dúbravky Martin Zaťovič a zástupkyne Jednoty dôchodcov  Starodúbravčanke Katke Jakubčíkovej, ktorá oslávila deväťdesiatku. 
Narodila sa 9. októbra 1926 v Dúbravke a celý svoj život vrchovato napĺňala prácou. Starostovi porozprávala, ako kedysi túžila byť učiteľkou, čo sa jej splnilo len čiastočne, pretože ju od toho odhovorila staršia sestra. Pani Katka pracovala ako vychovávateľka v družine mládeže a popritom s manželom Jožkom vychovali svoje tri deti - Katarínu, Jozefa a Jaroslava. Teraz má sedem vnúčat a dvanásť pravnúčat. Aj napriek svojmu veku je vychýrenou gazdinou, varí a pečie, a dodnes pracuje vo svojej záhradke. 
Pani Katka je aj literárne činná, je živou kronikou Dúbravky, prispieva do Dúbravských novín, radí správcovi múzea pri popisoch starých fotografií a naposledy vydala spolu so svojou dcérou Katkou Petkaničovou knižku spomienok Mamkina Dúbravka. 
Do ďalšieho života jej veľa zdravia želá dúbravská samospráva. 
(elen)
Dúbravskí seniori v Banskej Bystrici
Miestna organizácia Jednoty dôchodcov v Dúbravke zorganizovala na konci septembra jednodenný vlakový výlet do Banskej Bystrice. 
Navštívili sme pamätník SNP, kde sme sa zoznámili s bohatou históriou a uctili si pamiatku padlým v Slovenskom národnom povstaní.
Po prezretí vnútornej a vonkajšej expozície sme navštívili jedno z najkrajších námestí na Slovensku – Námestie SNP, ktoré je centrálnym námestím Banskej Bystrice. 
Dobrú atmosféru umocnilo rozprávkové počasie, ktoré nás sprevádzalo počas celého výletu.
Ján Molnár
predseda JDS v Dúbravke
Cvičiť pamäť možno aj v Dúbravke
Prečo je cvičenie pamäti dôležité a ako si pamäť zlepšiť? Trénovať sa dá už aj  v Dúbravke, cvičenia však môžete vyskúšať i v Dúbravských novinách.
Pamäť je schopnosť organizmu prijímať, uchovávať a vybavovať si predchádzajúce skúsenosti a informácie (Raboch, Pavlovský, 1999). 
Informácie máme v mozgu uložené v takzvaných pamäťových stopách. Každý z nás sa rodí s určitým počtom mozgových buniek (neurónov). V priebehu života sa bunky strácajú a zmenšujú. Na tieto zmeny však starnutie nemá až taký veľký vplyv (Suchá, 2010). 
Podľa vedcov vplýva na pamäť negatívne najmä sedavý spôsob života, alkohol, zlá výživa a nedostatočné podnety. Donedávna sa vedci domnievali, že nové neuróny už v staršom veku nevznikajú, to sa však nepotvrdilo. Učiť, vzdelávať a trénovať mozog teda môžeme a mali by sme neustále. Pre pamäť nie je dôležitý len počet neurónov, ale najmä počet a pevnosť neurónových spojení, takzvaných synapsií.

Tréningy
Prečo o tom píšeme? Pre svoju pamäť, teda pre seba, možno niečo spraviť už aj v Dúbravke. Prebiehajú tu pravidelné cvičenia.
Pamäť sa delí podľa mnohých kritérií, nás zaujíma delenie na krátkodobú a dlhodobú (Ružička, 2003).  Krátkodobá, alebo pracovná pamäť nám slúži na bezprostredné zapamätanie si potrebnej informácie. Neskôr ju buď zabudneme, alebo postúpi do dlhodobej pamäte (na to je však potrebné opakovanie). Dĺžka zapamätania si je niekoľko minút. 
Príklad krátkodobej pamäti: hod kockou pri spoločenskej hre a postup figúrkou (Suchá, 2010).
Naproti tomu je kapacita dlhodobej pamäte prakticky neobmedzená. Zabezpečuje nám zachovanie našich spomienok, napríklad na strednú školu, priateľov z mladosti a podobne. Pre pamäť je najhoršia nečinnosť. Snažte sa byť aktívni, chodievajte medzi ľudí, čítajte, hrajte spoločenské hry, vzdelávajte sa a zaujímajte sa o dianie okolo seba. Pasivita nie je vhodná.

Od rozcvičky k cvičeniam
Na našich dúbravských tréningoch pamäti sa venujeme komplexnému precvičeniu pamäťových funkcií. Cvičenia začínajú vždy rozcvičkou, pokračujú koncentračným cvičením a hlavným cvičením. Zameriavame sa na krátkodobú a dlhodobú pamäť, logické uvažovanie a zapájame kreativitu. 
Tréningom sa upevňujú najmä spojenia v krátkodobej pamäti, tá je najviac ohrozená v prípade demencie, respektíve starnutia ako takého.
Učíme sa aj rôzne mnemotechniky, ako si lepšie pamätať. Nevyhneme sa ani spomínaniu na mladšie roky života a históriu, ktorá plynie okolo nás. Tréningy vedie certfikovaná lektorka z občianskeho združenia Terapeutika.
Pre všetkých záujemcov sme tu každú stredu o 15.00 na Miestnom úrade na Žatevnej. Za podporu a poskytnutie priestorov ďakujeme vedeniu mestskej časti. Hlásiť sa môžete aj mailom na alexandra.palkovic@gmail.com.

Cvičenie zamerané 
na podporu verbálnej pamäte.
Vytvorte homonymá - slová mnohorakého významu. Prečítajte si 2 významy hľadaného slova a pokúste sa určiť homonymum.
príklad: malá záhrada, úložný priestor na streche auta - záhradka
•  slávnostný stôl, vybavenie školských tried
•  nočný podnik, jednotka tlaku (10 Pa)
•  časť oka, vodná morská rastlina
• výplň zuba, úzáver
•  bábika po česky, jedlo z bravčového mäsa
•  druh hmyzu v domácnosti, odpočúvacie zariadenie
•  časť stromu, rod 
(správne odpovede: tabuľa, bar, riasa, plomba, panenka, ploštica, kmeň).          Alexandra Palkovič
lektorka OZ Terapeutika
Galavečer plný emócií. Dúbravka ocenila seniorov
Harfové trio v podaní žiakov zo Základnej umeleckej školy Eugena Suchoňa odštartovalo galavečer venovaný dúbravským seniorom v Dome kultúry Dúbravka. Podujatie organizovala Rada seniorov v Dúbravke v spolupráci s mestskou časťou.  Po príhovore starostu Martina Zaťoviča s manželkou Zdenkou sa pristúpilo k aktu oceňovania aktívnych seniorov. Nasledovalo tanečné vystúpenie žiačok zo ZUŠ Eugena Suchoňa a DFS Klnka. Hosť večera, spevák Maroš Bango sa dotkol každého srdca v sále svojím fenomenálnym spevom a láskou k životu. Slovami neopísateľné, aká energia sa šírila sálou. Podujatie vyvrcholilo spojením seniorov a juniorov, a síce spoločným vystúpením žiakov dychového súboru zo základnej umeleckej školy a súboru Dúbravka. Nádherné. Aj tak možno opísať emócie, ktoré v každom tento večer zanechal. V rámci oficiálneho cermonilálu bolo ocenených týchto 15 seniorov:
Vierka Vilémová, aktívna dôchodkyňa, babička, prababička, vyžarujúca pozitívnu energiu. Ako dlhoročná predsedníčka samosprávy sa plne podieľala na činnosti klubu, je členkou samosprávy a spolupracuje pri organizačnom a materiálovom zabezpečovaní kultúrnych a spoločenských podujatí v rámci klubu DC-1. 

Milan Madleňák,  člen Denného centra 1, aktívny dôchodca. Na spoločenské podujatia v DC 1 pripravuje krásne príhovory, nacvičuje scénky.
 
Členovia vedenia a samosprávy Denného centra 2 na Ožvoldíkovej ul. sa dohodli  navrhnúť na ocenenie za aktívnu prácu  Annu Šaškovičovú, ich dlhoročnú kronikárku.  Starostlivosť o vedenie kroniky prevzala v roku 2005. 

Ľudmila Vargová, členka Rady seniorov v mestskej časti, dlhoročná aktívna členka, zástupkyňa vedúcej Denného centra 2 a tajomníčka Klubu občianskeho združenia „Združenia kresťanských seniorov Slovenskej republiky“ v DC 2. 

Elena Poláková  je členkou Rady seniorov v našej mestskej časti, čo vyplýva z jej funkcie predsedu samosprávy Denného centra 3 na Bazovského. Je dlhoročnou blízkou spolupracovníčkou vedúcej v dennom centre, kde spolupráca, a tým aj chod celého zariadenia je bezproblémový. Menovaná sa pred 15 rokmi, po nástupe do  „klubu dôchodcov“ v krátkom čase stala aj členkou vtedy už existujúceho, známeho spevokolu Dúbravanka, kde aktívne pôsobila dlhé roky.

Božena Žilinská je dlhoročná aktívna členka „klubu dôchodcov“, dnes   Denného centra 3 na Bazovského, ktorá sa krátko po svojom začlenení medzi seniorov stala v roku 2008 aj členkou jeho samosprávy. Od toho času vedie aj kroniku. Naplnila už niekoľko albumov precíznou, výstižnou prezentáciou našej bohatej klubovej činnosti a fotodokumentáciou, ktorú pôvodne fotili spolu s manželom, rovnako naším členom Františkom Žilinským. 
Na návrh vedenia DC 4 si tohoročné ocenenie starostu za rozvoj aktívneho starnutia prevzala pani Rozália Ďurčatová. Od jeho založenia aktívne pôsobí v našom dennom centre ako vedúca krúžku umeleckého spracovania drôtu. Dokázala zaujať a získať záujem našich členov o túto prácu. 

Vlasta Babitzová sa aktívne  podieľa na činnosti Denného centra 4 na Žatevnej od  jeho založenia. Pravidelne vedie telovýchovný krúžok pilates pre ženy Dúbravky.  Aktívne sa zapája do realizácie  v oblasti turistiky a športových podujatí.

Alžbeta Tomášová, aktívna členka Denného centra 4. Vyniká najmä v oblastiach rôznorodých kreatívnych činností, ktorými nezastupiteľne pomáha v rozvoji podujatí našej Rady seniorov. Je nápomocná pri aktívnej účasti na rôznych dobrovoľníckych celodúbravských podujatiach, brigádach organizovaných centrom a Radou seniorov. 

Anna Řeruřková je dlhoročnou členkou Miestnej organizácie Jednoty dôchodcov Slovenska v Dúbravke. Vo výbore mnoho rokov zastávala funkciu pokladníčky, účtovníčky. Svoju prácu vykonávala vždy svedomite.

Zdenka Mravcová, členka Miestnej organizácie Jednoty dôchodcov Slovenska v Dúbravke, aktívna  členka jej výboru. Má na starosti kultúrno-spoločenskú činnosť, akou je organizačné zabezpečenie zájazdov, rekreácií a kúpeľno-relaxačných pobytov pre jej členskú základňu.  

Mária Klikáčová do Matice slovenskej vstúpila v roku 1992 v Devínskej Novej Vsi. Po presťahovaní sa do Dúbravky v roku 2005 vstúpila do novovzniknutej Matice slovenskej v Dúbravke a bola zvolená do jej výboru. Je aktívnou členkou a celé obdobie k plnej spokojnosti až dosiaľ vykonáva funkciu pokladníčky. Zapája sa do všetkých podujatí a ako učiteľka v materskej škole propaguje našu prácu i medzi deťmi. 

Elena Blechová  patrí medzi dlhoročné dobrovoľníčky Slovenského Červeného kríža, ktorá sa aktívne podieľala na práci bývalého Územného spolku Červeného kríža v Dúbravke. Jej zásluhou a účinnou pomocou sa podarilo zaktivizovať členskú základňu, založiť znova agendu, nadviazať kontakt s Územným spolkom Slovenského Červeného kríža, a tak budovať a plniť  poslanie. 

Jarmila Brúsilová nie je novou tvárou v Slovenskom Červenom kríži. Roky patrí medzi dobrovolníčky i popri svojom aktívnom pôsobení v úlohe zdravotnej sestry. Má mimoriadny zmysel pre prácu s deťmi, mládežou a so seniormi. Nezištne  sa zapája do rozvíjania programov našej organizácie, do kultúrno-spoločenských podujatí ako i  procesu aktívneho starnutia.
  
Profesor Ján Podolák je slovenský etnológ, vysokoškolský pedagóg, autor vedeckých monografií a článkov, zakladateľ viacerých etnologických inštitúcií na Slovensku. Dúbravčan, tohoročný jubilant. V tomto roku sa dožil okrúhleho jubilea, 90. rokov veku,  k čomu mu všetci úprimne blahoželáme.  Počas svojho aktívneho tvorivého života od roku 1966 pôsobil na Filozofickej fakulte UK. S jeho osobou sa spája vytvorenie samostatnej Katedry etnografie a folkloristiky. 
(red)
Lekár, ktorý pôsobil na Malte: Otvorené hranice by mali otvárať myseľ. Ľuďom radí, aby zabudli na výťahy, ale chodili pešo
Malta je zaujímavá, ale Slovensko urobilo veľký pokrok, hovorí MUDr. Ján Balent. Dúbravčan. Narodil sa v Jabloňovom na Zahorí v roku 1945.  Vyštudoval 12-ročnú Strednú školu  v Malackách  a následne sa zapísal na Lekársku fakultu UK v Bratislave – všeobecné lekárstvo. V roku 1969 štúdium ukončil a ako mladý lekár nastúpil pracovať v Ústave železničného zdravotníctva v Bratislave s pracoviskom na Chirurgickom oddelení Vojenskej nemocnice. Už v priebehu vysokoškolského štúdia sa však venoval aj štúdiu jazykov. Prihlásil sa na  kurz Tropickej medicíny a bol zaregistrovaný  Polytechnou, ktorá zabezpečovala prípravu lekárov pre  prácu v zahraničí. Po absolvovaní atestácie druhého stupňa zo všeobecnej chirurgie ho aplikoval pri práci v Nigérii, Zambii a Kuvajte. Nakoniec ho vybrali na základe konkurzu  na Maltu, kde  pracoval a žil viac ako tridsať rokov. Za svoju činnosť v oblasti spolupráce medzi Slovenskou republikou a Maltou bol poctený Maltskou pamätnou medailou.
Kedy ste odišli na Maltu?
Výber sa uskutočnil v marci 1979 a už v máji som vycestoval na Maltu. V lete za mnou prišla aj manželka so synom. V tom období nebolo možne, aby deti rodičov pracujúcich v zahraničí  navštevovali  školu v zahraničí, preto syna učila manželka a na konci každého školského roka absolvoval skúšky zo všetkých predmetov v Bratislave. Môj prvý pracovný pobyt trval päť rokov.
Prečo Malta prijímala našich lekárov?
V tom čase bol na Malte nedostatok lekárov a Československo bolo vo svete známe vysokou odbornou úrovňou zdravotníctva a kvalitného vzdelávacieho procesu lekárov. Na základe medzištátnej zmluvy medzi Ministerstvom zdravotníctva Československa a Ministerstvom zdravotníctva Malty boli lekári z Československa vyslaní na Maltu prostredníctvom Polytechny.
Po piatich rokoch ste sa vrátili, čo bolo ďalej?
Vrátili sme sa do Bratislavy – ja som nastúpil na pôvodné pracovisko, syn pokračoval v štúdiu na Gymnáziu Novohradská.  Manželka pracovala vo Výskumnom výpočtovom stredisku. V roku 1986 som si urobil ďalšiu atestáciu z traumatológie. V roku 1988 som dostal písomnú ponuku pracovať opäť na Malte na oddelení ortopédie v St. Lukes Hospital.  Moje rozhodnutie zostať pracovať na Malte bolo umocnené tým, že som mal dobré pracovné výsledky, bol som obľúbený v kolektíve a tiež u pacientov. Pracovný kontrakt sa  obnovoval každý rok na základe vyhodnotenia  pracovných výsledkov, odborného rastu, vzťahu ku kolektívu a pacientom.
A čo rodina?
Manželka pracovala na Malte  ako delegátka  CK Fisher.  Syn bol po maturite prijatý na  Vysokú školu architektúry v Bratislave a na základe konkurzu bol prijatý po druhom ročníku štúdia v Bratislave na  štúdium architektúry v Manchestri,  ktoré úspešne ukončil a pokračoval v  štúdiu  architektúry v Londýne. V súčasnosti pôsobí a pracuje ako architekt v Londýne.
Vráťme sa k vášmu profesionálnemu pôsobeniu...
Dovolím si konštatovať, že ak človek pracuje v cudzine – v akejkoľvek pozícii, možno si ani neuvedomuje, že zároveň reprezentuje nielen seba, ale aj svoj národ a  jeho kultúru. Mám asi dar, že som empatický, viem komunikovať s ľuďmi vo viacerých jazykoch. Na Malte, kde sa oddávna až doposiaľ prelína viacero kultúr a hovorí sa viacerými jazykmi, je táto znalosť potrebná a Malťania si na ňu veľmi potrpia. Prišiel som do styku v profesionálnom a súkromnom živote s ľuďmi z rôznych častí sveta a mal som možnosť rozprávať o histórii našich národov...
Ako sa býva na Malte?
Bývali sme v peknej rezidenčnej oblasti v štvorizbovom byte. Byty sú veľmi priestranné, veľké, v lete je na Malte veľmi teplo. Nutná je  klimatizácia a ventilátory. V zime sú vykurované buď individuálnymi elektrickými radiátormi alebo plynovými ohrievačmi, pretože centrálne kúrenie na Malte nie je. Takéto kúrenie  je veľmi neefektívne a  finančne nákladné.
Ako je to s relaxom lekárov na Malte?
Lekári pracujú v štátnom alebo súkromnom sektore. Niektorí  relaxujú vodnými športmi, populárny je tenis, golf, futbal, či  jachting. Mnohí majú člny a chodia na more a cez víkendy,  na krátkodobé dovolenky. 
Aký by mal byť vzťah lekár – pacient, dnes moderne klient?
Veľmi dôležité je zachovávanie etických princípov. Sotva pacient vkročí do ambulancie, lekár je zodpovedný za jeho ďalší osud. Preto je dôležité nastaviť si správnu komunikáciu, odbornú starostlivosť a následné sledovanie až po ukončenie liečby. Maltskí pacienti sú nároční a právom požadujú, aby im bolo vysvetlené všetko do detailov. Webové informácie, ktoré sú často nesprávne interpretované, prinášajú veľakrát veľmi optimistické riešenia. Treba vždy myslieť aj na všetky možné a nemožné komplikácie. Mal som napríklad zahraničnú pacientku, ktorá prišla o dolnú končatinu po komplikácii náhrady kolenného kĺbu. Pritom viem, že v krajine z ktorej pochádzala má veľmi vysokú úroveň lekárskej starostlivosti. Neexistuje profesia, ktorá by neniesla aj neúspech. Pokiaľ ide o zdravie musíme riziká komplikácií znižovať na najmenšiu možnú úroveň. Veľmi dôležitá je aj tímová spolupráca s dobrými interpersonálnymi vzťahmi. Veľakrát som navrhol svojim pacientom, aby sa neobávali isť aj k inému kolegovi, aby si overili môj názor. Veľmi som sa vždy potešil, keď takíto pacienti prišli naspäť, lebo sa presvedčili o správnosti mojej diagnózy. Tým sa naša spolupráca ešte viac upevnila.  
Porovnajme súčasnú úroveň medicíny tam a u nás na Slovensku…
Pracoval som najprv v nemocnici Svätého Lukasa s kapacitou 960 postelí pre celú populáciu. Neskôr som pracoval vo veľmi moderne vybavenej nemocnici Mater Dei s kapacitou cez 800 postelí. Geriatrická nemocnica má kapacitu asi 1000 postelí.  Malta má tiež  súkromné nemocnice s nižšou lôžkovou kapacitou a taktiež sieť polikliník. Najväčší problém bol vždy nedostatok postelí, taktiež dlhé čakacie doby na operáciu. Stav sa postupne vylepšuje. Na Malte je zdravotníctvo bezplatné v štátnom sektore. Pre poskytovanie súkromnej zdravotníckej starostlivosti, či už ide o ambulantnú liečbu alebo hospitalizáciu, je nutné, aby bol pacient  individuálne poistený alebo bol samoplatiteľom. Ak je pacient zaradený na čakaciu listinu, napríklad na výmenu kĺbu v štátnom zariadení, tak musí čakať. Poradovník je prísne sledovaný. Pacienti, ktorí si platia súkromné poistenie, kontaktujú poisťovňu, aby im bola umožnená liečba súkromne. Poisťovňa si zisťuje naliehavosť daného výkonu. Obyčajne však výkon odsúhlasí. Lekárov je na takmer polmiliónový štát dnes už primerane. Zdravotnícka starostlivosť na Malte bola vysoko hodnotená WHO  (Svetovou zdravotníckou organizáciou), čo sa týka  dostupnosti lekárskej starostlivosti ale aj v ďalších ukazovateľoch. Počas turistickej sezóny, teda od začiatku mája do konca októbra, pribudne na Maltu až 1,5 milióna turistov a tí často potrebujú lekársku starostlivosť. Mal som možnosť posúdiť aj úroveň nárokov pacientov na liečbu podľa krajiny, z ktorej pacient pochádza. Veľmi kooperatívni boli podľa mňa najmä britskí pacienti. 
Povedzme si niečo o pokroku v medicíne...
Sme svedkami veľkého technického pokroku. Trhy ponúkajú stále novšie  a novšie produkty i lieky. Veľmi pokročila diagnostika. Napríklad magnetická rezonancia chrbtice nám ukáže všetky detaily a zmeny. Tieto zmeny sú často spojené len s procesom starnutia, teda degenerácie tkanív. Ak pacient dostane nález, v ktorom sú uvedené zmeny, samozrejme má obavy o svoj zdravotný stav. Nie všetko sa dá riešiť a vrátiť do pôvodného stavu. Poučenie a vysvetlenie, aby pacient vedel, že ide len o prirodzený proces starnutia alebo opotrebovania, je na mieste. Ja som sa zaoberal viac traumatológiou pohybového ústrojenstva, úrazmi a deformitami chrbtice - tak vrodenými ako aj získanými. Poskytovanie preventívnej starostlivosti je taktiež veľmi dôležitou súčasťou medicínskej praxe. Na Malte je napríklad veľmi rozšírený diabetes (cukrovka) a veľa ľudí má amputované končatiny, ku ktorým by nemuselo dôjsť, ak by dodržiavali správny režim. 
Čo poradíte našim čitateľom s touto diagnózou?
Vystríhať sa všetkému, čo môže upchávať cievy – napríklad fajčeniu, nevhodnému stravovaniu a nedostatku pohybu. Treba sa riadiť pokynmi odborného lekára - diabetológa, ktorý najlepšie vie, čo  pacient potrebuje. Zo všeobecného hľadiska platia zásady najmä správne sa stravovať, konzumovať viac zeleniny,  rýb  a bieleho mäsa. Odporúčam najmä pohyb, čím sa zväčší prietok krvi. Denne by sme mali absolvovať aspoň 40 minút zrýchlenej chôdze. Zabudnúť treba na výťahy, pokiaľ nám to dovolí stav našich kĺbov, nebáť sa fyzickej námahy. Treba precvičovať a posilňovať svalstvo a to sa dá robiť aj v  domácom prostredí. Ak to zanedbáme a to najmä v strednom a staršom veku, svalstvo stuhne, ochabne a stráca na dynamike. S potešením sledujem, že veľa ľudí z rôznych vekových kategórií u nás chodí na prechádzky, behá, bicykluje, navštevujú  posilňovne a rôzne kurzy jogy i strečingu. Tu v Dúbravke sú priam ideálne podmienky na prechádzky i beh v lese...
Čo ste objavili ako pozitívum pri vašom dlhodobom žití v zahraničí?
Dnes žijeme v inej dobe. Mnohí ľudia od nás už možno precestovali celý svet a vidím, že mladí ľudia sa učia cudzie jazyky, čo je fantastické, pretože sa môžu ľahšie dorozumieť a aj porozumieť si. Mnohí dospejú k zisteniu, že vlastne nikde to nie je  jednoduché. Všetko má svoje pozitívne a negatívne stránky. Je dôležité, aby sme si kultivovali prostredie, v ktorom žijeme, a to neznamená len vysádzanie kvetov a úpravu parkov, ale najmä medziľudských vzťahov. Otvorené hranice by mali otvárať aj myseľ. Uvedomil som si, že ak ľudia z rôznych jazykových kultúr debatujú o svojich zvykoch i národných jedlách tak je to vždy prospešnejšie, ako keď sa bavia o politike, náboženstve alebo peniazoch. 
Aký máte názor na alternatívnu medicínu?
Alternatívna liečba je tak stará ako ľudstvo. Ľudia sa učili žiť v symbióze s prírodou a nachádzali prírodné liečivá, ktoré im pomáhali prekonávať bolesti a rôzne choroby. Odvary, čaje, obklady – samozrejme v odskúšaných množstvách a hygienicky podávané, dokážu vykonať malé zázraky. Ich účinok sa zvyčajne neprejavuje okamžite, ale pri rozumných dávkach dokážu nielen utlmiť, ale aj odstrániť zdroj bolesti. Pritom sú pre organizmus menej škodlivé ako ich chemický ekvivalent v podobe tabletky z lekárne. Organizmus si vo svojom metabolizme vytvára toxické látky tzv. oxidanty, ktoré si sám snaží zredukovať. Z okolia, či je to ovzdušie, potraviny, voda,  dostávame daľšie toxíny. Mnohé homeopatické produkty napomáhajú  procesu ich zbavovania. Všetko však podlieha dlhodobej empírii a za uzdravovaním by nemala byť vypočítavosť.
Priblížte nám Maltu...
Malta pozostáva z troch ostrovov, Malta, Gozo a Comino, ktoré majú veľmi bohatú históriu, siahajúcu a dokladovanú až do 6. tisícročia pred naším letopočtom. Cez ostrovy, ktoré zaujímajú strategickú polohu v Stredozemnom mori, prešli mnohé kultúry a  zanechali po sebe stopy. Bola a zostáva významným obchodným uzlom počas mnohých stáročí. Ostrovy pre ich priaznivú a strategickú polohu ovládali Feničania, Gréci, Rimania, Byzantínci, Rád maltézskych rytierov, Francúzi i Briti. Hlavný ostrov má tri prírodné prístavy a množstvo zálivov a zátok. V roku 1964 získala nezávislosť a v roku 1974 sa stala republikou. Poľnohospodárske plodiny sa zväčša dovážajú, rybolov je v útlme – ryby sa chovajú aj vo farmách. Priemysel je koncentrovaný na strojárstvo, elektroniku a stavbu lodí. Z čulého turistického ruchu získava štát do rozpočtu približne 35% príj-
mov. Úradným jazykom je maltština a angličtina. Počas vývoja jazyka sa do neho dostali prvky z taliančiny, z francúzštiny a angličtiny. Malťania sú veľmi hrdí na to, že ako malý národ si zachovali vlastný jazyk. Asi jeden a pol milióna Malťanov žije v emigrácii. Je tu veľa kostolov (viac ako 350) a v prepočte na obyvateľa tu žije najviac mníšok a kňazov na svete (hádam okrem Vatikánu). Obdobne je to aj s množstvom áut – ich počet  na obyvateľa patri   k najvyšším vo svete. Hlavným mestom je Valetta, ktorá je historickou pevnosťou. Je zaradená do UNESCO pamiatok. Veľmi rád si spomínam na oslavy štátneho sviatku SR na Malte. Pri príležitosti  vzniku SR sa každoročne organizujú dva slávnostné dni u prezidenta Malty a potom vo Vallette. Tieto slávnosti sa konajú pod záštitou honorárneho konzula na Malte pána Benciniho, veľvyslanca SR v Ríme a Spolku maltsko-slovenského priateľstva a jeho prezidenta pána Mangiona, s ktorým možno hovoriť aj po slovensky. Na tento sviatok každoročne  pozývajú významných umelcov zo Slovenska.
Čo láka turistov na Malte?
Turisti prichádzajú na Maltu pre jej bohatú históriu a taktiež pre možnosti prímorskej rekreácie. V posledných rokoch prichádza na Maltu  veľa mladých ľudí  študovať anglický jazyk. Malta má bohatú históriu, napríklad megalitické chrámy, ktoré vznikali ešte pred stavbami pyramíd v Egypte. Je stále záhadou, ako mohli ľudia, ktorí v tom období žili, postaviť stavby z kamenných kvádrov, s ktorými by mala problémy aj dnešná technika. Kto boli, odkiaľ prišli títo ľudia a kde sa stratili  v priepasti dejín? Zaujímavosťou sú aj prehistorické stopy dvojkolies na ostrovoch Malta a Gozo, ktoré pripomínajú koľajnice a vedú do hlbín Stredozemného mora. Sú vyryté do tvrdého maltského vápenca. Veľa pamiatok ma Malte je z obdobia Rádu maltézskych rytierov, ktorí tu pôsobili od roku 1530 do 1798 a priniesli na ostrov veľa bohatstva. Budovali paláce, mestá, záhrady a opevnenia. Hlavné mesto Valletta s  pompéznymi hradbami a palácmi bolo vybudované po víťazstve nad Turkami. Ďalšie zaujímavé mesto  je Mdina s nádhernou katedrálou a stredovekým charakterom. Z hľadiska histórie je dôležité aj stroskotanie Svätého Pavla na Malte, ktorý tu zaviedol kresťanstvo. Z tohto obdobia je tiež veľa pamiatok. Turisti prichádzajú na Maltu počas celého roka. Viac však od mája do konca októbra. Sezóna vrcholí v júli a auguste, kedy je Malta preľudnená, je tam veľmi teplo a v auguste aj vlhko. Pre starších turistov odporúčam pri návšteve  máj, jún  a   september až do prvej polovice októbra. Maltské pláže sú väčšinou kamenisté a v porovnaní s ostatnými prímorskými letoviskami aj malé.
Rudo Mader-Kutsky
Dúbravský kroj sa v priebehu stáročí menil, pôvodný sa od dnešného asi v mnohom odlišoval
V slávnostnom sprievode tohtoročných hodov sa okrem iných krojovaných účastníkov objavili v dúbravskom kroji  aj starosta Martin Zaťovič a jeho manželka Zdenka. Aj svojím oblečením zrejme chceli podtrhnúť historické súvislosti dúbravských hodov. Mnohí Dúbravčania sa nás pýtali, či je to naozaj dúbravský kroj alebo len napodobenina nejakého kroja záhorského typu. Pokúsime sa na túto otázku odpovedať a súčasne si urobiť malý exkurz do dejín dúbravského kroja.
Multietnická Bratislava
Slovenská a chorvátska časť obyvateľov Dúbravky sa už od 18. storočia odievala približne rovnakým typom ľudového odevu, ktorý sa však výrazne líšil od odievania, či kroja príslušníkov maďarských či nemeckých vrstiev mestského obyvateľstva starej Bratislavy. Tieto rozdiely nachádzame znázornené na historickej kresbe z roku 1847, kde sú spodobnení príslušníci etnických skupín na bratislavskom trhu na niekdajšom Trojičnom námestí. Slovenský variant záhorského ľudového odevu na uvedenej kresbe je zvýraznený pravostrannou kresbou muža so širicou a baranicou a ženy v sukniach a s prehodeným ručníkom na hlave a trupe. Uprostred obrázku sú znázornení Nemci (muž a žena) a maďarský pár – po ľavej strane chorvátsky manželský pár – muži s homolovitými klobúkmi a za nimi ženy. Tak vyzerali krojové typy v polovici 19. storočia. 

Pôvodný dúbravský kroj
Tak, ako v iných sférach života, aj pri forme krojov sa prejavoval vzájomný vplyv rôznych etník. Kroje sa v priebehu stáročí menili, takže možno predpokladať, že pôvodný dúbravský kroj v 16. storočí sa od toho dnešného v mnohom odlišoval. Zrejme by o ňom platilo to isté, čo Alexander Húščava poznamenáva o lamačskom kroji, “že bol veľmi presiaknutý chorvátskymi prvkami, ako to dochovala tradícia napríklad pri popise pokrývky hlavy - šubice. Bola to kožušinou lemovaná čiapka podobná kozáckej, ktorej vrch bol z červeného súkna”. 

Záhorský typ kroja
Informáciu o slovenskom sedliackom kroji záhorského typu, ktorý sa uplatňoval v druhej polovici 19. storočia, nám dáva kresba L. Burgera z druhej polovice 19. storočia. Znázorňuje ženu zo Záhorskej Bystrice pred sedliackym domom krytým slamenou strechou a pri typickej ľudovej studni z uvedeného obdobia. Táto kresba nám znázorňuje historickú podobu kroja, aký nosili aj obyvatelia vtedajšej Dúbravky. 

Pracovný, sviatočný a svadobný
Novšiu formu ľudového kroja zachytáva ručne kolorovaná fotografia dúbravského páru z rodinného albumu pani Katky Jakubčíkovej a fotografia skupiny dúbravských žien po prvej svetovej vojne, keď v ženskom sviatočnom odeve prevládal biely odev a farebné doplnky jasnej belasej farby. Obligátnou súčasťou dievčenského kroja bola pestrá parta, u žien pokrývku hlavy predstavovali tzv. čepce.
Mužský kroj bol nepomerne menej reprezentatívny, jeho obligátnou súčasťou býval klobúk a nohavice zdobené šujtášmi, čiže plastickou farebnou šnúrovou výšivkou. Mládenci mávali klobúky zdobené tzv. perkami z rozmarínov a stužiek, tvoriacimi homolovitú ozdobu. Košele bývali biele, lajblíky belaso farebné, z lesklých alebo sýto farebných materiálov. Tieto výzdoby sa uplatnili najmä na svadbách, keď dievčatá i družbovia bývali sviatočne vyparádení. A práve tento typ kroja mali na hody oblečený starosta s manželkou. 
Pracovný odev
Pracovný odev býval celkom funkčný a v 20. storočí ho nahradili konfekčné výrobky odevného priemyslu. Pod vplyvom ekonomických a spoločenských podmienok i premien doby sa odev čím ďalej tým viac prispôsoboval podmienkam mesta a jeho spôsobu života. Prvé premeny nastúpili u mužov pracujúcich v priemyselných podnikoch mesta, za nimi nasledovali deti a mládež navštevujúca školy v meste a napokon ďalšie vrstvy obyvateľstva, ktoré prichádzali do styku s mestom svojím spôsobom zamestnania.

Ako sa obliekali deti
Pôvodne sa deti obliekali do ľudového odevu, ktorý bol zmenšenou podobou odievania dospelých.
Začiatkom 20. storočia však aj túto oblasť zastihli premeny, ktoré ovplyvnili celú epochu, teda aj dúbravskú spoločnosť. 
Po druhej svetovej vojne boli tieto premeny už celkom ukončené a kroj sa uplatňuje iba pri špeciálnych slávnostných príležitostiach. 
Premeny postihli aj domácnosti, v ktorých sa na konci 19. a na začiatku 20. storočia ešte používali doma zhotovené textílie na stolovanie, svadby a iné príležitosti. 
Zánikom spôsobu pestovania konope, ľanu a aj zánikom prípravy ľudových textílií (výroba domáceho plátna, jeho bielenie, mangľovanie a spracúvanie na ľudové textílie a odevné súčiastky) a prechodom na používanie priemyselných textílií, aj tu došlo k odsunu celej oblasti ľudovej výroby a jej zdobenia podľa tradičného ľudového vkusu. 
Aj život domácností sa časom zmodernizoval a nadobudol znaky mestského spôsobu života a jeho foriem.
Ako sa šil dúbravský kroj
Dúbravský kroj, ktorý mali na sebe počas hodov starosta s manželkou, bol ušitý ako exponát do Dúbravského múzea. Šila ho pani Izabela Pavlakovičová podľa pôvodných fotografií, spomienok a odborných publikácií. Tu v mnohom pomohli iniciátorky projektu Marta Pavlakovičová a Rózka Sedláková.  Látky sa kupovali v špecializovanej predajni v Brumoviciach na Morave, najväčší problém bol so súknom na nohavice. Pani Pavlakovičová šije kroje už dlhé roky, do tajov tohto umenia ju zasvätila Dúbravčanka, pani Etela Mezeiová. 
František Kalesný, Ľubo Navrátil
Vyhradené parkovanie: Zmeny a novinky
Neprehľadné parkoviská, boxy rôznej veľkosti, množstvo tabúľ, autá na chodníkoch, zeleni, aj taká je situácia na parkoviskách v Dúbravke. Súčasné vedenie mestskej časti sa to rozhodlo zmeniť.
Po novom zabezpečí miestny úrad po vydaní parkovacieho miesta očíslovanie boxov, realizáciu zvislého aj vodorovného značenia, a užívateľ tak dostane box na parkovanie v zmysle platnej legislatívy.
„Chceme sprehľadniť všetky parkoviská, aby bolo jasné, ktoré miesta sú a ktoré nie sú vyhradené. Následne vyhradené parkovacie miesta zlúčiť do jedného celku, regulovať počet tabúľ na parkoviskách a v neposlednom rade vrátiť chodníky chodcom,“ hovorí zástupca starostu Ľuboš Krajčír, ktorý sa v Dúbravke venuje problematike parkovania.
Obyvatelia s trvalým pobytom v Dúbravke budú môcť parkovať alternatívne. Na jeden parkovací box tak bude možné vydať viac parkovacích preukazov, pre obyvateľov, ktorí žijú v spoločnej domácnosti.

Povolenie na dva roky
Doposiaľ platné povolenia aj preukazy ostávajú v platnosti,  pričom užívateľ si môže požiadať o vydanie ďalších preukazov. Povolenia budú vydávané na obdobie max. 2 rokov a aj naďalej budú viazané na evidenčné číslo. Vlastník bude povinný mať parkovací preukaz, ktorý obsahuje identifikačné údaje vozidla, umiestnený na viditeľnom mieste.
Aktuálne podané žiadosti sú v procese vybavovania, mestská časť prosí preto všetkých čakateľov o trpezlivosť. Miestny úrad mení totiž systém pre zlepšenie situácie s parkovaním v Dúbravke.
Žiadosti, ktoré prišli do septembra 2016, úrad už riešil, pre 91 uchádzačov zamestnanci úradu parkovacie miesta našli a komunikujú postupne so všetkými.

Problémové a nové miesta
Prisľúbené miesta budú pridelené podľa dohody, bohužiaľ, 25-tim uchádzačom miestny úrad v súčasnosti nedokáže prideliť miesta z dôvodu nedostatku kapacity, nakoľko ide o problematické lokality. Sú to najmä ulice Fedáková, Batkova, Nejedlého, Saratovská a Cabanova, ktoré bude mestská časť riešiť v ďalšej vlne dobudovávania parkovacích miest. Žiadosti zo septembra miestny úrad zatiaľ neriešil.
Všetkým žiadateľom, ktorých žiadosti boli kladne vybavené, budú odovzdané hotové parkovacie miesta podľa platnej legislatívy a novej parkovacej politiky v roku 2017. Tieto žiadosti miestny úrad eviduje na zozname čakateľov.
Mestská časť aktuálne buduje nové parkovacie miesta, v tomto roku ich pribudne celkom 100. Začalo sa v najproblémovejších lokalitách, ktorými sú ulice Bošániho, kde sa vyriešil aj problém nebezpečnej a neprehľadnej zákruty, Považanova, Alexyho, Ožvoldíkova a Nejedlého.
Zuzana Morávková, lum    
Orezy: Posudzuje sa umiestnenie, druh a bezpečnosť stromu
Muži s pílou, pracovníci na vysokej plošine, odstraňovanie konárov. Orezy, starostlivosť o zeleň, stromy. Pýcha, radosť, no aj trápenia Dúbravky.  Súčasné vedenie mestskej časť si starostlivosť o zeleň a stromy dalo za jednu zo svojich priorít. Orezáva a stará sa viac a pravidelne. Na poslednom zastupiteľstve mestskej časti schválili poslanci  aj vyšší rozpočet v kapitole Životné prostredie.
So starostlivosťou o stromy však pribúdajú aj otázky, podnety. Ktorý strom je vhodný orezať a kedy? Koho žiadať a prečo je časť zelene upravená a časť prerastá až na chodník? 
Odpovede sme hľadali na referáte životného prostredia miestneho úradu u Zuzany Knetigovej, ktorá eviduje aj požiadavky obyvateľov  na orezy stromov. (pozn. možno mailom na knetigova@dubravka.sk, alebo na čísle 02/60101152)

Podstatná je situácia aj druh
„Rezy živých konárov stromov s priemerom viac ako päť centimetrov sa vykonávajú spravidla vo vegetačnom období, od 1. apríla do 30. septembra“, vysvetľuje Knetigová.
Počas zimného obdobia prebiehajú bezpečnostné rezy, odstraňujú sa suché, nebezpečné konáre a tiež parazitujúce imelá. Realizujú sa tiež, podľa Knetigovej, výruby stromov povolené správnym orgánom.
„Rezy kríkov robíme počas celého roka, pričom vždy zohľadňujeme druh kríka, jeho zdravotný stav a i umiestnenie, kde rastie. Niektoré druhy kríkov nepotrebujú žiadne rezy, napríklad dulovec, iné zas pre častejšie a krajšie kvitnutie znesú rez i dva razy ročne – nízke druhy tavoľníkov. Ak nechceme prísť o krásne jarné kvitnutie zlatého dažďa, režeme ho až po odkvitnutí. Preto pred rezom kríkov zvažujeme, či je rez pre ten druh vhodný, prípadne v ktorom období počas roka je najvhodnejší,“ hovorí Knetigová.
Dodáva, že bez ohľadu na vegetačné obdobie sa orezávajú stromy a kríky, ktoré ohrozujú, prípadne bránia v priechode peších či výhľade na cestu.

Do škôl!
Prioritou v súvislosti so starostlivosťou o zeleň sú pravidelné obhliadky a kontroly areálov základných a materských škôl. „Hodnotíme tu bezpečnosť,  keď je potrebné, orez prebieha okamžite.“
Miestny úrad bude musieť dať napríklad vyrúbať tri stromy v areáli Základnej školy Nejedlého, boli poškodené, stáli blízko objektu a na inžinierskych sieťach. Z vŕby sa tu odlomila veľká haluz.
Výruby stromov prebehnú aj v MŠ Cabanova, Bazovského, Damborského, Wonderschool, Ožvoldíkova a v ZŠ Sokolíkova, Wonderschool a Britskej medzinárodnej škole. Všetky tieto stromy, ktoré budú v zimnom období odstraňované, sú v zlom zdravotnom stave.
„Rezy drevín sme v tomto roku urobili v Materských školách Cabanova, Damborského, Bazovského a  v Základnej škole Nejedlého,“ vraví Knetigová.

Posudzovanie stromov
Úrad prioritne zadáva orezy suchých konárov stromov, konáre, ktoré zabraňujú v priechodnosti chodníkov, stromov v blízkosti objektov, podstatná je pritom vzdialenosť od objektu, situovanie na inžinierskych sieťach, perspektívnosť stromu a jeho zdravotný stav.
„Pri domoch sa zvykne robiť napríklad vyvetvenie stromov po prvé, druhé či tretie poschodie. Má to význam však iba vtedy, keď sa tým nenaruší statika stromu,“ dodáva Knetigová.
Na jeseň tohto roku plánuje mestská časť vysadiť asi 50 vzrastlých stromov. Väčšinou ide o náhradné výsadby po výruboch stromov. Vysadiť sa majú, podľa Knetigovej, tiež mladé stromy, ktoré budú zvukovo izolovať bytové domy od detských ihrísk – ihrisko Žihadielko a ihrisko pri ZŠ Pri kríži.

Brzda vlastníctvo
Časť pozemku pokosená, časť zarastená. Jedny kríky ostrihané, inde vetvy až na chodník.  Brzdou a často nepochopiteľným problémom nielen pri orezoch, ale napríklad aj kosení, je rozdelenie starostlivosti o zeleň, údržbu a správu.  Časť patrí do správy zelene magistrátu, správy komunikácií magistrátu, správe električkových tratí, časť BSK a časť, je i súkromná.
Knetigová ukazuje aj mapu s ulicami, na ktorých sú plochy  a ulice, o ktoré sa starajú iní správcovia.
Prichádza preto k situáciám, keď obyvatelia požadujú orez, poukazujú na zarastený chodník, no zeleň je v správe magistrátu a miestny úrad tak podľa zákona zasiahnuť nemôže. V takom prípade úrad preverí situáciu a požiada o orez magistrát.
Typickým príkladom je napríklad chodník pri ceste M. Sch. Trnavského smerom k Rosničke.   Peší a cyklisti tu musia konáre obchádzať z ďaleka, prechod chodníkom sa podobá pomaly ceste lesom.   
Lucia Marcinátová
Dúbravka načrtla pešiu zónu, premeniť sa má na zážitkovú promenádu
Na zážitkovej promenáde chce mestská časť vytvoriť oddychové miesta a aj malé planetárium pre deti.  S prácami chce začať na jar.
Naťahať špagáty medzi stĺpy, vziať malé drevené štipce a z veľkej tuby vyberať návrhy, náčrty. Zrazu sa zjavuje akási kruhová pergola na vysokých nohách s hviezdnou oblohou, šachovnica, labyrint či meandrové lavičky na oddych. 
Tak uvažoval a navrhol pešiu zónu, ktorá vedie od AB Restaurant na ulici M. Sch. Trnavského smerom dole k Domu služieb, architekt Milan Beláček, autor cyklolávky, známeho Cyklomosta slobody ponad Moravu v Devínskej Novej Vsi. 
Pred prácami a premenou pešej zóny, chcela mestská časť poznať aj názory obyvateľov. Vedenie mestskej časti spolu s Dúbravskými novinami preto zorganizovali neformálne stretnutie pod  názvom Na slovíčko so starostom o pešej zóne. V priestoroch AB Restaurant vytvorili v priestore na špagátoch dočasnú prezentáciu návrhov.
Cieľom stretnutia bol prejsť si lokalitu a potom pod strechou podebatovať pri grafických návrhoch architekta.
Plán sa aj podaril, prekvapila, a možno aj troška zamrzela, nízka účasť a nezáujem obyvateľov.
 
Pre mladších aj starších
Málo ľudí, pripomienky však boli podnetné. Už pri obhliadke lokality a výklade architekta sa rodili námety, na prvé úpravy návrhov.
Prišiel aj Tomáš Vašek, člen Komisie územného rozvoja, dopravy a podnikateľských aktivít, s manželkou i zástupcom Cyklokoalície, združenia, ktoré podporuje rozvoj mestskej cyklistiky v Bratislave a pripomienkuje aj stav verejných priestorov. 
Upozornili, že nie je vhodné vyčleniť časť pešej zóny farebným pruhom len pre cyklistov. Zdôvodňovali to napríklad aj strmším sklonom promenády smerom nadol, po ktorom by sa mohli cyklisti rýchlo púšťať, čím by hrozili zrážky s deťmi a chodcami. 
Navrhovali preto ponechať promenádu „zmiešanú“, čiže cyklisti a chodci, tak ako je to dnes.
„Horný koniec pešej zóny končí nikde,“ upozornil tiež Tomáš Vašek na vyústenie promenády pri AB Restaurant, pričom ďalej smerom k Domu kultúry Dúbravka chýba chodník.
Obyvatelia navrhovali tiež doplniť výsadbu, zeleň, a okrem hracích prvkov pre deti, ktoré architekt načrtol, dotvoriť aj akúsi oddychovú zónu pre starších. Napríklad posedenie s „mobilnou“ knižnicou, čiže knižnou búdkou.
Mladší Dúbravčania, ktorí prišili, zas upozornili na niekdajšie športovisko, teda dnes skôr betónovú plochu po ňom, ktorú by bolo vhodné premeniť na malé detské ihrisko.

Autá dostať z chodníka
„Okrem úpravy pešej zóny a jej revitalizácie, je cieľom aj dostať autá z chodníka,“ doplnil vicestarosta Ľuboš Krajčír, ktorý patrí k iniciátorom vytvorenia zážitkovej promenády. Autá tu totiž zvyknú porušovať zákaz, vstupujú na chodník, jazdia po ňom napríklad zásobovať lekáreň, hoci je to možné aj z druhej strany cez zdravotné stredisko.
„S prácami na pešej zóne chceme začať na jar budúceho roku,“ dodal vicestarosta.
Projekt má tento rok Oddelenie územného rozvoja a životného prostredia dopracovať, prejsť by mal odbornými komisiami a následne rokovaním miestneho zastupiteľstva. Poslanci musia odobriť premenu pešej zóny a vyčleniť aj prostriedky z rozpočtu mestskej časti. 
V prípade pozitívnej odozvy by sa s realizáciou mohlo začať na jar budúceho roku.
Lucia Marcinátová
V centre vyrastie pergola na vysokých nohách
Asi polkilometrovú pešiu zónu rozdelil architekt na 22 priestorových segmentov.
Ako vznikol návrh, z čoho nákresy vychádzajú a aká bude dominanta zážitkovej promenády. Na to všetko sme sa opýtali Milana Beláčka, architekta, ktorý pomáha aktuálne skrášliť Dúbravku na Oddelení územného rozvoja a životného prostredia a navrhuje aj cyklolávku medzi Dúbravkou a Lamačom. 
Pešia zóna, čiže akási spojnica ulíc Bagarova – Janka Alexyho má asi pol kilometra. Architekt ju spolu s priľahlým parkom rozdelil na 22 segmentov, pričom každý z nich má svoju zelenú parkovú časť, ktorá má byť v kontakte na bytové domy využívaná ako komunitný park, na výsadbu kvetov a bylín, predzáhradky. V kontakte na pešiu zónu verejný park. Pri tvorbe a debatách vznikol názov Zážitková relaxačná promenáda.

Malé planetárium
„Revitalizáciou existujúcej zelene a parkovými úpravami pešej zóny v kontakte na obytné domy sa vytvorí lepšia mikroklíma vnútrobloku,“ približuje východiská návrhov architekt Beláček. „V rámci koncepcie  lokálneho územného systému ekologickej stability sa prepojí zeleňou park a pešia zóna severne cez pripravovaný park Pod záhradami na prírodnú zeleň masívu Devínskej Kobyly. Južne cez vnútroblokovú zeleň na park Družba.“
V strede zóny umiestnil architekt dominantu, centrálny objekt – pergolu. Nepôjde o žiadnu masu, ktorá zaplní chodník, ale vzdušný objekt na vysokých nohách s maximálnou výškou v strede osem metrov. S voľnou 
výškou nad chodníkom 4,5 metra.
„Ide o priestorovú konštrukciu, ktorá v zimnom období bude slúžiť ako pergola, v lete bude doplnená tieniacimi prvkami, ktoré vytvoria pavilón pre kultúrne vystúpenia,“ predstavuje architekt. „Na tieniace prvky sa môže premietať hviezdna obloha, vznikne malé planetárium pre deti. V lete, v tieni vznikne príjemný priestor na odpočinok na lavičkách v kontakte na zeleň.“
Pergola bude slúžiť aj ako informačný rozcestník, po jej obvode budú uvedené smery a vzdialenosti od cieľov peších prechádzok v jej okolí vrchol Devínskej Kobyly, Villa rustica, Dúbravské múzeum, Lamač, Bory, Karlová Ves, prírodné, kultúrne a športové ciele.
 Súčasťou bude aj nový vizuálny štýl mestskej časti, ktorý Dúbravku predstavuje ako Čerešničku Bratislavy. Jeho autorom je grafický dizajnér Martin Žilinský, autor loga hlavného mesta, držiteľ Národnej ceny za dizajn, pôvodom Dúbravčan.

Labyrint, šach aj telocvičňa
Podstatou obnovy promenády je aj úprava zelene a okolia. Pešia zóna s parkom bude rozdelená na 22 segmentov. Ich priemerná šírka vychádza z dĺžky jednotlivých blokov, sekcií bytových domov a je 18 metrov. 
„Každý segment má svoju zelenú parkovú časť, ktorá v kontakte na bytové domy bude využívaná na komunitný park, výsadbu kvetov a bylín, predzáhradky bytových domov. Verejnú časť parku budú tvoriť stromy a trávnik,“ dodáva architekt Beláček. „Jednotlivé segmenty parku budú v rámci parku navzájom oddelené vysokou trávou, kvetmi a kríkmi.“
Spevnená plocha, čiže chodník bude patriť prioritne peším, doplní sa o zážitkové aktivity – hracie prvky pre deti, exteriérové šachy, labyrint, skákanie škôlky či exteriérovú telocvičňu, čiže prvky na cvičenie. 
(lum)
Cez električkovú trať bezpečnejšie
Vedenie mestskej časti iniciovalo stretnutie s Krajským dopravným inšpektorátom Policajného zboru v Bratislave. Dôvodom bola obhliadka a možné riešenia prechádzania cez trať.
Posledný mesiac prišlo v Mestskej časti Bratislava-Dúbravka k dvom stretom chodca s električkou, v oboch prípadoch boli poškodení maloletí a vyviazli našťastie s ľahkými zraneniami. Dlhé roky boli obyvatelia zvyknutí prechádzať cez celú cestu, vrátane električkovej trate, naraz. Všetko zmenil zákon o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov v zmysle neskorších predpisov. Zo základných povinností vodiča vyplýva, že vodič je povinný dať prednosť chodcovi, ktorý vstúpil na vozovku a prechádza cez priechod pre chodcov, pritom ho nesmie ohroziť. To však neplatí pre vodiča električky. 
Ľudia si stále nezvykli, niektorí ani o tejto zmene nevedia. Neraz počuť „zvoniť“ električku prichádzajúcu na zastávku, či kričať niekoho z čakajúcich v snahe upozorniť tých menej ostražitých.
Vedenie mestskej časti sa obrátilo na primátora Bratislavy Iva Nesrovnala, ktorý vyzval odborné oddelenia, aby v spolupráci s firmou Siemens urobili zásadné kroky, ktoré by mali prispieť k zvýšeniu bezpečnosti v daných lokalitách.  
Marián Bednár z kancelárie primátora špecifikoval opatrenia, ktoré majú prispieť k zvýšeniu bezpečnosti v danom úseku: „Prvým krokom bude inštalácia zvislého dopravného značenia, ktoré upozorní chodca, že električka má prednosť. Druhým krokom bude inštalácia zvukového zariadenia na prechode, ktoré, podobne ako u vlakov, upozorní chodca, že prichádza električka. A tretím vodorovné dopravné značenie, ktoré upozorní, že v tomto úseku má prednosť električka a chodec má byť ostražitý.“ 
V neposlednom rade mestská časť zvýši osvetu na základných a materských školách edukovaním žiakov i učiteľov.  Kombinácia všetkých 
týchto prvkov by mala zvýšiť bezpečnosť prechádzania cesty cestu. 
(zm)
Herečky pozvali divákov do dámskej šatne
V dúbravskom dome kultúry sa v októbrový pondelok zaskvela komorná hra českého herca, režiséra a dramatika Arnošta Goldflama.
Výlučne ženy, divadelná šatňa, každodenné radosti ale i starosti herečiek, pre ktoré sa stalo divadlo ich druhým domovom. V tomto tajomnom priestore, ukrytom pred zrakom divákov, odhaľuje autor osudy štyroch ženských postáv. 
Každá z nich je iná. Jedna je skúsená, dlhoročná členka divadla, druhá stojí na začiatku divadelnej kariéry, tretia naivná a bláznivá a štvrtá trémistka i svedomitá. Spoločne zdieľajú svoju šatňu, kam sa vracajú z javiska, prezliekajú sa do kostýmov, rozprávajú sa o práci, súkromí. Protagonistky zahrali samé seba a dovolili nám, divákom, nahliadnuť do svojho profesijného, ale aj ľudského vnútra.
Komediálnu hru Dámska šatňa, komorného rázu z prostredia “vidieckeho” divadla, sa podarilo tvorcom zatraktívniť aj chytľavými pesničkami na hudbu Kamila Mikulčíka, ktoré vychádzajú priamo z deja. Šansónová, bláznivá, či rapová riekanka. 
Hra bola zábavná nielen pre dúbravských divákov, ale aj pre nitrianske herečky samotné, ktoré neskrývali svoju radosť a šťastie. Svojimi vynikajúcimi hereckými výkonmi ponúkli Dúbravke, cez odhaľovanie tajomstiev dámskej šatne, v dnešnej dobe tak dôležitý a vzácny humor.
Denisa Štefková
Šarkan smeroval až do Budapešti
Park Pekníkova sa naplnil šarkanmi. Rekordér vystúpil do výšky vyše 250 metrov.
Chladné počasie, vietor slabý, ľudia sa trúsili. Blížila sa tretia hodina v sobotu poobede a vyzeralo, že Dúbravská šarkaniáda bude komorná a takmer bez vetra. Prvé dojmy,  a aj obavy z nezáujmu o podujatie, sa však rozplynuli. 
Pekníčka sa nakoniec naplnila, nielen šarkanmi rôzneho druhu, ale aj pobehujúcimi deťmi, rodičmi a výnimočnou jesennou šarkaniarskou atmosférou.
Vlani písala Dúbravská šarkaniáda oficiálne svoj prvý ročník a mnohí si pamätali šarkana, ktorý stúpal vyššie a vyššie, až mu špagát nestačil. Tento rok rekordér nechýbal a dostal sa dokonca aj do hlavných večerných správ.
„Včera sme ho skúšali,“ priznal nácvik šarkaní majster Ján Meliš. „Je to 55 rokov praxe.“ Podstatný je podľa majstra nielen tvar šarkana, ale napríklad aj druh špagátu, na ktorom šarkan letel. 
Vlastnoručne vyrobeného šarkana s veľkými očami a úsmevom viedol mladý Dúbravčan Jakub. Počas súťaže v kategórii „najvyššie vyletí“ ho síce predbehol iný, oranžovo-čierny šarkan, ktorého púšťala Lea so svojím otcom. Po súťaži v tejto kategórii však začal fúkať priaznivý vietor a vlaňajší rekordér aj tento rok stúpal vyššie a vyššie. 
„Letí až do Budapešti,“ žartoval  Ján Meliš. Špagát, na ktorom šarkan lietal, mal 250 metrov a hoci nezískal prvenstvo počas súťaženia, odniesol si cenu za najkrajšieho vlastnoručne vyrobeného šarkana.
Nešlo však o súťaženie, ale o poriadnu šarkaniu zábavu, pobehanie na čerstvom vzduchu, spoločné stretnutie, debatovanie pri horúcom čaji či výrobu šarkanov s Lenkou. 
Text a foto: Lucia Marcinátová
Stretli sa naj psi: Máša, Umo, Timmy i Bibi
V Dúbravke prebehol už tretí ročník psičkárskej akcie, na ktorej sa hľadal naj pes mestskej časti. Súťažili šteniatka, dospelé psy, veterány aj páry.
Už pri Kostole Ducha Svätého bolo počuť ha-haf. Najčastejšie „slovo“ na psičkárskej akcii v Dúbravke. Počas októbra sa lúke medzi Kostolom Ducha Svätého a Koprivnicou stretli malí, veľkí, čistokrvní maznáčikovia aj poriadni orieškovia. Mestská časť Bratislava Dúbravka v spolupráci so Športovým klubom policajnej kynológie ŠKPK Bratislava, Veterinárnou ambulanciou MlynVet zorganizovali obľúbenú súťaž nielen dúbravských chlpáčov, pod názvom NAJ pes Dúbravky.
Súťažilo sa  v kategórii najsympatickejší pes veterán, dospelý pes a šteniatko.  Hľadal sa aj naj pár psov či naj oblečený pes. 
Po otvorení podujatia patril úvod ukážkam cvičenia Športového klubu policajnej kynológie Bratislava, ktorý vznikol v roku 2008, a u ktorého platí zásada: „Čo chceš naučiť svojho psa, musíš naučiť najskôr sám seba.“  
Potom dostali už priestor psí súťažiaci, ktorí sa predviedli vo viacerých kategóriách, psičkári mali aj možnosť podebatovania s veterinárom Andrejom Bartom z Mlynvetu.
Počas jesennej soboty však nešlo o víťazov či porazených, ale o stretnuitie psov, psíčkárov i ostatných priaznivcov psov i strávenie spoločných podujatí v Dúbravke.
(lum)
Základná umelecká škola oslavovala
Základná umelecká škola Eugena Suchoňa, ktorá pôsobí na Batkovej ulici v Dúbravke, tento rok oslavuje. Ako inak, kultúrou a umením. Na 19. septembra preto pozývala na kultúrny program pod názvom A už máme 30 do Domu kultúry Dúbravka. Prichystala večer so žiakmi a pedagógmi školy. Škola vznikla presne 25. augusta 1986. V školských priestoroch na Batkovej 2 pôsobí ZUŠka od roku 2001. Vtedy sa podarilo škole dostať všetky svoje odbory pod jednu strechu. ZUŠka je štvorodborovou umeleckou školou. Vyučuje hudobný, tanečný, výtvarný a literárno-dramatický odbor.          
Foto: Roman D. Šamudovský
Škôlka bavila škôlku
Dúbravské materské školy sa počas októbra stretli v jednej, aby si spoločne zasúťažili a najmä zabavili sa. Materská škola na Švantnerovej pozvala predškolákov z každej materskej školy na kultúrno-poznávaciu aktivitu.  Pozvané materské školy si pripravili malé vystúpenia, spoločne sa desiatovalo,  skladali sa kocky podľa dominanty Dúbravky, hádali sa pesničky hrané na flautu, zoraďovali sa obrázky podľa príbehu, spievalo sa a jašilo s Klaunom Pepelem.
O zábavu teda nebola núdza,  podujatie tak dokázalo, že naozaj škôlka dokáže baviť škôlku.                                             Foto: Lucia Marcinátová
Dvaja ľudia bez domova dokázali po brigádach opustiť nocľaháreň
Ľudia bez domova odpracovali v Dúbravke viac než dvadsať brigád, čistili chodníky, natierali.
Od mája tohto roku až do konca septembra mali obyvatelia mestskej časti Dúbravka možnosť stretnúť ľudí v zelených reflexných vestách s pracovným naradím v ruke. Išlo o ľudí bez domova z nízkoprahovej Nocľahárne sv. Vincenta de Paul, ktorí čistili a skrášľovali ulice mestskej časti  v rámci spoločného projektu, ktorý pripravil miestny úrad spolu s našou organizáciou Depaul Slovensko, n. o.
Jedným z hlavných cieľov projektu, respektíve integračných projektov Depaul Slovensko, n. o. je osvojenie, prípadne skvalitnenie pracovných návykov u našich klientov. 
Ľudia bez domova sú často znevýhodňovaní na trhu práce, čo má okrem iného za následok aj  pokles miery ich pracovných návykov, či motivácie pracovať.

Päťhodinové brigády
Aj vďaka mestskej časti Dúbravka, dostali títo ľudia šancu zmysluplne využiť svoj voľný čas, spraviť niečo hodnotné pre svoje okolie, a takisto aj šancu zlepšiť svoju sociálno-ekonomickú situáciu. 
Benefity za vykonanú prácu pozostávali z príspevkov na zabezpečenie základných potrieb, ako sú nocľah a strava, prípadne prostriedky na vybavenie si dokladov. 
Za päť mesiacov trvania projektu sa uskutočnilo 21 upratovacích a čistiacich akcií, do ktorých bolo zapojených 67 klientov z Nocľahárne sv. Vincenta de Paul.  
Spomínané akcie trvali 5 hodín, a každej sa zúčastnilo 10-20 ľudí bez domova. 
Pracovná náplň projektu zväčša spočívala v čistení cestných a peších komunikácií, no objavili sa aj odbornejšie činnosti, ako napríklad zastrihávanie drevín, alebo natieranie oplotení.
V nocľahárni bol o projekt značný záujem zo strany klientov, a nie vždy bolo možné vyhovieť všetkým, ktorí o neho mali záujem.
Na rozdiel od štandardných brigádnickych prác, pri čistení Dúbravky ľudia bez domova presne vedeli, za akých podmienok pracujú, a mali teda istotu, že sa nestanú obeťami podvodníkov, ktorí sa často snažia zneužiť zúfalú situáciu týchto ľudí.
Silným faktorom je tiež vybudovaná dôvera k sociálnym pracovníkom a pracovníčkam organizácie Depaul Slovensko n.o.
Postavili sa na vlastné nohy
Pekným dôkazom, že takéto projekty vedia reálne pomôcť ľudom v núdzi zlepšiť svoju životnú situáciu sú príbehy Marcela a Roba. Momentálne ide už o bývalých klientov Nocľahárne sv. Vincenta de Paul, ktorí pomáhali čistiť Dúbravku  od samotného začiatku projektu. 
Miestny úrad Dúbravka im systematicky pomáhal postaviť sa na vlastné nohy, a dnes už nie sú odkázaní na sociálne služby nocľahárne. 
Vhodné podmienky, efektívna sociálna práca a dostatok príležitostí vytvárajú rámec, v ktorom je šanca, že pozitívne zmeny sa môžu dostaviť.
Aj touto cestou sa chcem v mene organizácie Depaul Slovensko n.o. poďakovať miestnemu úradu Dúbravka za ponúknutú šancu pre našich klientov. Ďakujeme.
Jakub Bartoš
Od mlyna k mlynu vody Dunaja plynú
Vôňu ozajstného čerstvého domáceho chleba, tak odlišného od anonymných pecňov veľkovýroby, si pamätajú už iba naše babičky. Svoju vôňu však mal aj mlyn, veľký či malý, chudobný či honosný, bol vždy dôležitým miestom, začiatkom chleba a svedkom života obce. Toto vedomie nás inšpirovalo vydať sa po náučnom chodníku za žitnoostrovskými mlynmi,  ktoré víchor  času ešte zachoval ako blednúcu fotografiu minulosti.
Perly na vodnej stuhe 
Malého Dunaja
Ešte v druhej polovici 19. storočia bolo na území Žitného ostrova registrovaných 37 lodných mlynov, na Malom Dunaji ich bolo okolo dvadsať. Napriek technickým inováciám však začali upadať, lebo nemohli konkurovať veľkým parným mlynom. O ich likvidáciu sa usilovalo aj predstavenstvo župy, pretože hate mlynov považovali za hlavnú príčinu usádzania bahenného nánosu na dne rieky, no a rana z milosti prišla v povojnových rokoch, keď socializmus likvidoval živnostníkov ako triedneho nepriateľa. 

Jelka
Pozoruhodná  technická  pamiatka na juhozápadnom Slovensku – vodný mlyn v Jelke stojí v prekrásnom zákutí na brehu Malého Dunaja, ktorý vytvára meandrovité koryto v katastri obce v dĺžke 23 km.
Obnovený mlyn je v súčasnosti sprístupnený verejnosti spolu s múzeom vo voľnej prírode, ktoré mapuje život, pracovné nástroje a predmety dennej potreby ľudí tohto kraja s úrodnou černozemou. Pôvodne lodný mlyn patril Jozefovi Némethovi, po ňom jeho synovi Vincentovi, a do roku 1973 Ernestovi Némethovi. Najstarší doklad o tomto mlyne pochádza z roku 1894.   Na základe tzv. vodného zákona boli v roku 1885 zrušené definitívne všetky lodné mlyny, pretože prestali vyhovovať policajným predpisom a bezpečnosti vodnej plavby. Povolenie na prestavbu svojho lodného mlyna na kolový dostal J. Németh 30. augusta 1899. V prestavanom mlyne sa začalo mlieť v auguste roku 1906.
Dominantnú časť mlyna tvorí drevená  mlynica, ktorá  leží na 54 pilótach z agátového dreva zatlčených do dna rieky. 
Podľa spomienok starších obyvateľov obce v tomto mlyne mleli prevažne raž, a to nie hocijako. Mlyn pracoval do apríla 1951. Od roku 1983 je zaevidovaný v štátnom zozname nehnuteľných kultúrnych pamiatok na Slovensku. 

Tomášikovo
V poradí druhý zachovaný mlyn po prúde Malého Dunaja od Bratislavy je za obcou Tomášikovo. Je o niečo menší, ako ten v Jelke, avšak svojím komorným prostredím poskytuje dokonalý obraz o prostredí a je balzamom na uponáhľanú dušu mestského človeka. Pobrežný kolový mlyn sa nachádza na ostrohu vytvorenom Malým Dunajom a jeho 
ľavobrežným prítokom Suchým potokom.
Postavil ho v roku 1884 mlynár Ján Maticza, starý otec posledného majiteľa mlynu rovnakého mena.
Ešte pred pár rokmi bol mlyn veľmi zachovalý. Podarilo sa uchovať pôvodné vnútorné i strojové vybavenie schopné prevádzky, bez rušivých zásahov do konštrukcie. Budova mlyna je z brehu prístupná cez drevenú lávku so zábradlím, presnejšie, bola by prístupná, keby mlyn nebol už dlhší čas zatvorený. Masívny hriadeľ kolesa je zlomený a celá mlynica pomaly chátra. Čaká na nejaký zázrak, alebo na európsky grantík... 

Jahodná 
Človeku až srdce puká, keď vidí ako dopadol kolový mlyn v Jahodnej. Dvojité koleso mlyna naposledy poháňalo vodnú pílu aj elektrický agregát. Od posledného majiteľa Štefana Nagya ho kúpilo Žitnoostrovské múzeum, ktoré vypracovalo i projekt obnovy mlyna. Žiaľ, pre nedostatok financií mlyn postupne chátral, až ho v júni 1993 kúpili Západoslovenské energetické závody s podmienkou, že mlyn uvedú do pôvodného stavu. 
Pôvodné plány s mlynom i okolitými pozemkami boli veľkolepé. Po zrekonštruovaní mlyna sa tu malo vybudovať i prekrásne rekreačné stredisko, no žiaľ, do snov znova prehovorili financie a nakoniec môžeme byť radi, že mlyn dali do pôvodného stavu. Aspoň z diaľky to tak vyzerá, lebo okolité pozemky podľa miestnej obyvateľky medzičasom prešli do súkromných rúk a mlyn je pre bežného smrteľníka nedostupný. Obrovská škoda. 

Dunajský Klátov
Tento mlyn na Klátovskom ramene je už modernejší. Je to murovaná  stavba a patrí medzi angloamerické typy mlynov. Pôvodné koleso mlyna bolo prestavané v roku 1920, keď boli mlynské kamene nahradené valcovou stolicou. Naposledy bol v prevádzke v roku 1941. 
Mlyn postavil roku 1920 Ján Cséfalvay. Na klátovskom ramene sú písomne doložené ďalšie mlyny, mlyn Karácsony, mlyn Pepi a na mieste dnešného mlyna Cséfalvay stál pôvodne mlyn Görcs. Roku 1987 bol mlyn Cséfalvay zrekonštruovaný a sprístupnený verejnosti. V súčasnosti je vysunutou expozíciou Žitnoostrovského múzea v Dunajskej Strede.
Kniha návštev svedčí o tom, že patrí medzi obľúbené zastávky turistov, no častými návštevníkmi mlyna sú okrem turistov i zahraničné televízne štáby, z Rakúska, Maďarska a pod. a  nájdeme v nej i mená  známych osobností. Podpísali sa do nej napríklad členovia expedície Jacquesa Cousteaua, ktorí Klátovské rameno navštívili roku 1991 za Účelom výskumu sladkovodných húb.

Lodný mlyn v Kolárove
Mlyn v Kolárove je rekonštrukciou lodného mlyna. Bol postavený na podnet bývalej Okresnej pamiatkovej správy v Komárne. Je posledným reprezentantom svojho druhu na Dunaji. 

Krátky prierez históriou mlynov, ktorý sme sa usilovali predložiť, nech je akousi pozvánkou pre všetkých tých, ktorí túžia spoznávať nielen Európu, či svet ale i svoje najbližšie okolie a Slovensko. 
V každom prípade Náučný chodník od mlyna k mlynu, dosiahnuteľný rovnako autom ako na kanojke, je zaujímavým vyplnením jesenného víkendu. Už aj preto, že na odporúčanej trase sa veľmi zlepšili služby.
Text a foto: Ľubo Navrátil
Najvyššie Bestenreinerová a Petrovský
Bowlingový turnaj seniorov ovládlo Denné centrum 1
Po minuloročnom úvodnom ročníku sa uskutočnil v utorok 18. októbra v rámci Mesiaca úcty starším, druhý ročník turnaja seniorov v bowlingu. Zúčastnilo sa ho 32 seniorov Dúbravky, z toho bolo 18 žien. Turnaj slávnostne otvorili starosta Martin Zaťovič, predseda komisie športu Braňo Semančík a koordinátorka Rady seniorov Zuzana Marková.   
Tá dostala na úvod od starosta darček a veľkú pusu, lebo v tento deň mala narodeniny a všetci prítomní jej zaspievali ŽIVIO! Organizátori rozdelili účastníkov do 6 základných skupín, z ktorých šesť najlepších mužov a žien postúpilo do finále. V základnom kole si vynikajúco počínal Jozef Petrovský, ktorý zhodil 185 kolkov. Vo finále už nezopakoval svoj výkon, ale i tak 146 bodov stačilo na suverénne prvenstvo. Pred rokov obsadil J. Petrovský druhé miesto. Ešte úspešnejšie je Zdenka Bestenreinerová, ktorá je už dvojnásobnom víťazkou, lebo obhájila minuloročné prvenstvo. Oboch, ktorých vyhlásili aj za absolútnych víťazov turnaja, sú z DC 1. Vôbec toto denné centrum bolo na podujatí najúspešnejšie. Okrem oboch individuálnych prvenstiev, vyhralo i súťaž družstiev a obsadilo ešte jedno druhé (Bellay) dve štvrté (Viziová, Šimeček) a jedno šieste miesto (Bajteková). Ceny najlepším odovzdal prednosta Rastislav Bagar spolu s B. Semančíkom a Z. Markovou.                                                                                                                                          
„Veľmi rád sa zúčastňujem na podujatiach pre seniorov. Vždy tu vládne srdečná a priam rodinná atmosféra. Inak tomu nebolo ani na bowlingu. Súťažiaci sa navzájom povzbudzovali a jeden druhému nezávideli, ale práve naopak. Viacerí hrali bowling po prvý raz a niektorí z nich si nepočínali zle. Potešilo ma, že seniori, ktorí zo zdravotných dôvodov nemohli štartovať, prišli povzbudiť svojich kamarátov,“ vyznal sa zo svojich pocitov B. Semančík.                                                                                                                                                      
■ Základná časť – ženy: 1.E. Barboríková 95, 2.T. Viziová 82, 3.Zd. Bestenreinerová 81, 4.Z. Smolková 67, 5. - 6. O. Letková a Š. Bajteková po 64. Muži: 1. J. Petrovský 185, 2.B. Bórik 116, 3.P. Bellay 107, 4.M. Šimeček 91, 5.Ľ. Šaradín 77, 6.O. Bagar 69.                                                                                                                                                          ■  FINÁLE – ženy: 1. Zd. Bestenreinerová 98, 2. Z. Smolková 74, 3. E. Barboríková 68, 4. T. Viziová 67, 5. O. Letková 58, 6. Š. Bajteková 56. Muži: 1.J. Petrovský 146, 2. P.Bellay 105, 3.B. Búrik 104, 4. – 5. M. Šimeček a Ľ. Šaradín po 72, 6.O. Bagar 66. Súťaž denných centier: 1. Denné centrum 1 (J. Petrovský, Zd. Bestenreinerová, P. Bellay, Š. Bajteková, M. Klčo).                      
Peter Jozefovič
Výsledkový servis
□ FUTBAL                                                                                                                                     
● DRUHÁ LIGA – skupina A, ženy,  6. kolo: FC Spartak Trnava A – FK Dúbravka 6:0 (2:0). 7. kolo: FK Dúbravka – voľný žreb. 8. kolo: NMŠK 1922 Bratislava - FK Dúbravka 5:0 (2:0). Priebežné poradie: 1.NMŠK 1922 Bratislava 24, 2.FC Spartak Trnava A 16, 3.ŠK Vrakuňa  15,... 6.FK Dúbravka 4, 11.TJ Kopčany 1.
● PIATA LIGA, muži –  9. kolo: ŠK Igram - FK Dúbravka 7:1 (2:0), gól Dúbravky: Sobotovič (11 m). 10. kolo: FKM Karlova Ves - FK Dúbravka 8:0 (3:0). Priebežné poradie: 1.TJ Jarovce 23, 2.FKM Karlova Ves 22, 3.ŠK Krasňany 22,... 13.FK Dúbravka 0. 
● DRUHÁ LIGA BFZ , starší žiaci –  11. kolo: OFK Dunajská Lužná - FKP Dúbravka 1:0. 12. kolo: FKP Dúbravka – voľný žreb. Priebežné poradie: 1.SDM Domino 36,... 12.FKP Dúbravka 10, 15.FC Ružinov 3.
● DRUHÁ LIGA BFZ , mladší žiaci –  10. kolo: FKP Dúbravka – ŠK Svätý Jur 3:2. 11. kolo: OFK Dunajská Lužná - FKP Dúbravka 4:0. 12. kolo: FKP Dúbravka – voľný žreb. Priebežné poradie: 1.FK Rača 30,... 12.FKP Dúbravka 8, 15.PSČ Pezinok 3. 
● STARŠÍ ŽIACI, OblFZ Bratislava – mesto,  9. kolo: ŠK Tomašov – FK Dúbravka 1:5. 16. kolo: MŠK Králová pri Senci – FK Dúbravka 2:0. 10. kolo: MFK Rusovce– FK Dúbravka 5:0. 15. kolo: TJ Malinovo – FK Dúbravka 2:1. Priebežné poradie: 1.PFA ŠTK Šamorín 31,... 17.FK Dúbravka 3.
● PRÍPRAVKA A/1 –  5. kolo: ŠK Vrakuňa – FKP Dúbravka 9:1. 6. kolo: FKP Dúbravka – NMŠK 1922 Bratislava 0:7. 7. kolo: MŠK Senec - FKP Dúbravka 8:1. Priebežné poradie: 1.FK Inter Bratislava 25,... 13.FKP Dúbravka 0.                                                                                            
● PRÍPRAVKA B/1 –  6. kolo: FKP Dúbravka – NMŠK 1922 Bratislava 4:2. 7. kolo: MŠK Senec - FKP Dúbravka 2:2. Priebežné poradie: 1.FK Inter Bratislava 24,.. 6.FKP Dúbravka 16, 13.Lokomotíva Devínska Nová Ves 0.
● PRÍPRAVKA C – 6. kolo: FKP Dúbravka – NMŠK 1922 Bratislava 9:4. 7. kolo: MŠK Senec - FKP Dúbravka 3:4. Priebežné poradie: 1.ŠK Vrakuňa 27,... 10.FKP Dúbravka 9, 13.FC ŠTK 1914 Šamorín 3.                                                                                               
● PRÍPRAVKA A/2 –  6. kolo: FK Vajnory – FK Dúbravka 7:4. 7. kolo: MŠK Iskra Petržalka – FK Dúbravka 5:1. Priebežné poradie: 1.FA Lafranconi FTVŠ UK 16,... 11.FK Dúbravka 0.
● PRÍPRAVKA B/2 – 6. kolo: FK Vajnory – FK Dúbravka 14:1. 7. kolo: MŠK Iskra Petržalka – FK Dúbravka 17:0. Priebežné poradie: 1.FA Lafranconi FTVŠ UK 24,... 11.FK Dúbravka 3. 
                                                                                                             
□ HOKEJ
● 1. LIGA JUNIOROV (U20), základná skupina, 5. kolo: MHC Martin - ŠHK HOBA 5:1. 6. kolo: MŠK Púchov - ŠHK HOBA 5:3. 7. kolo: HK Havrani Piešťany – ŠHK HOBA 4:0. 8. kolo: ŠHK HOBA – voľný žreb. 9. kolo: ŠHK HOBA – HK Mládež Michalovce 7:9. 10. kolo: ŠHK HOBA – PENGUINS Prešov 8:4. Priebežné poradie: 1.MHC Martin 21,... 5.ŠHK HOBA 10, 6.HK Havrani Piešťany 2.                                                                                        
● 1. LIGA DORASTU (U18) –  4. kolo: ŠHK HOBA – HK 91 Senica 15:1. 5. kolo: HK Lokomotíva Nové Zámky – ŠHK HOBA 1:8. 6. kolo: ŠHK HOBA – voľný žreb. 7. kolo: HC Petržalka 2010 – ŠHK HOBA 1:6. 8. kolo: ŠHK HOBA – HK Havrani Piešťany 6:8, 9. kolo: HK 91 Senica – ŠHK HOBA 2:3. 10. kolo: ŠHK HOBA – HK Lokomotíva Nové Zámky 10:4. Priebežné poradie: 1.HK Havrani Piešťany 21, 2.ŠHK HOBA 20,... 5.HC Petržalka 2010 3.                                                                             ● LIGA KADETOV, regionálna skupina západ (9. ŠHT, U15) –  8. kolo: HK Havrani Piešťany - ŠHK HOBA 2:7. 9. kolo: ŠHK HOBA – HK Levice 6:1. 10. kolo: MHKM Skalica – ŠHK HOBA 6:2. 11. kolo: ŠHK HOBA – HC ŠKP Bratislava 7:3. Priebežné poradie: 1.Gladiators Trnava 21,...  5.ŠHK HOBA 9,... 8.HK Levice 0.                                                           ● 1. LIGA, STARŠÍ ŽIACI (8. ŠHT, U14) ZsZĽH – 6. kolo: HK Gladiators Trnava - ŠHK HOBA 4:5. 7. kolo: ŠHK HOBA – HK Ružinov´99  Bratislava 6:2.  8. kolo:  HK Levice - ŠHK HOBA 0:6. Priebežné poradie: 1.HK Dukla Trenčín 11,... 3.ŠHK HOBA 10, 13.HK Levice 1.                                                                                                                                                                                                       ● 1. LIGA, STARŠÍ ŽIACI (7. ŠHT, U13) ZsZĽH – 7. kolo: ŠHK HOBA – HK Ružinov ´99 Bratislava 4:9. 8. kolo:  HK Levice - ŠHK HOBA 2:10. Priebežné poradie: 1.HK Ružinov 10,...  7.ŠHK HOBA 4, 11.HC Topoľčany 0.                                                                                                                                          ● 1. LIGA, MLADŠÍ ŽIACI (6. ŠHT, U11) ZsZĽH – 7. kolo: HK Ružinov ´99 Bratislava - ŠHK HOBA 6:2. 8. kolo: ŠHK HOBA – HK Levice 6:4.                        ●1. LIGA, MLADŠÍ ŽIACI (5. ŠHT, U10) ZsZĽH –  7. kolo: HK Ružinov ´99 Bratislava - ŠHK HOBA 6:2. 8. kolo: ŠHK HOBA – HK Levice 7:6. 

□ BEDMINTON
 ● 4. LIGA ZMIEŠANÝCH DRUŽSTIEV, skupina západ - 1. kolo: Filozof Bratislava B – Dúbravský bedmintonový klub (ďalej DBK) B 7:1, Filozof Bratislava B – DBK A 1:7, Spoje D – DBK B 4:4, Filozof Bratislava E – DBK A 0:8, Spoje D – DBK A 2:6, Filozof Bratislava E – DBL B 5:3. Priebežné poradie: 1.DBK A 6, 2.RSL Bratislava 6, 3.Fenix Bratislava C 5,... 9.DBK B 1, 10.DPR Bratislava 0.
(jop)
Radosť z víťazstiev a poučenie z prehier  
Mladé volejbalistky ŠŠK Gymnázia Bilíkova budú obliekať aj dres  extraligového Pezinka
Do ďalšej sezóny vstúpili aj volejbalistky ŠŠK Gymnázia Bilíkova, ktoré patria už dlhé roky v mládežníckych kategóriách medzi najlepšie a najúspešnejšie kluby na Slovensku. V predchádzajúcej sezóne si na majstrovstvách Slovenska kadetky vybojovali zlato, juniorky a staršie žiačky získali strieborné medaily. O úspechoch a najmä o nastávajúcej sezóny sme hovorili s predsedom ŠŠK Gymnázia Bilíkova Jánom Dančíkom.  
„Už viac ako desať rokov sa naše dievčatá pravidelne zúčastňujú finálových turnajoch majstrovstiev Slovenska vo všetkých vekových kategóriách mládeže a to žiackych, kadetských či juniorských. Skoro pravidelne z nich prichádzame s medailami. Napríklad  zlatých medailí sme získali už trinásť. Aj keď to vyznie neskromne, musím povedať, že ja som si už na to zvykol. Druha vec je, že sú to stále iné dievčatá, iní tréneri a pre nich sú to vždy nové výzvy, emócie a radosť z víťazstiev a poučenia z prehier. Myslím, že im to dáva veľa do života nielen po stránke fyzického rastu, ale aj mentálneho.“                                                                 
Kluby, ktoré hrajú najvyššiu domácu seniorskú súťaž si môžu hračky vychovať alebo kúpiť. Ako je to v ŠŠK Bilíkova? „My sme sa už dávnejšie rozhodli, že je pre nás prirodzenejšie sústrediť sa na deti a mládež a vychovávať perspektívnejšie hračky pre najlepšie slovenské či zahraničné kluby, ako sa snažiť vybudovať vlastne seniorské družstvo, ktoré by so cťou hralo najvyššiu súťaž. Dlhodobo takúto výzvu u nás zvláda VK Slávia EU kombináciou vlastných dorasteniek a nákupom mladých hráčok z iných klubov. Veľa našich odchovankýň hrá práve v tomto klube.“                                                                                                                    
Klub opäť vsadí na farmársku zmluvu? „Nám sa to osvedčilo. Najdlhšie nám zatiaľ vydržala zmluva už s neexistujúcim VK Doprastav. Potom sme spolupracovali s VŠK Paneurópou a COP Nitra. Pred touto sezónou sme podpísali farmársku zmluvu s VTC Pezinok. Dúfame, že touto zmluvou sme položili základ na dlhodobejšiu a hlavne perspektívnu spoluprácu. Je dobré pre naše dievčatá  hrať v najvyššej ženskej súťaži. Všetky totiž nemôžu prestúpiť do Slávie EU.“                                                                                                                                Úspešné juniorské reprezentantky Lucia Sedláčková a Karin Šunderlíková v tejto sezóne budú obliekať dres Slávie EU. Ďalšie juniorky Lenka Kinclová, Laura Beneková, Marta Fartelová, Simona Jelínková, Diana Kačerjáková, Daša Keszeghová, Martina Tereňová, Ema Erteltová, Ella Erteltová a Miriam Havelková budú hrať extraligu za VTC Pezinok. Niektoré sú ročník narodenia 2000 a Jelínková dokonca 2001. ŠŠK Bilíkova prihlásil svoje družstva do všetkých juniorských, kadetských a žiackych súťaží.                                                                                            
Čo očakáva predseda klubu od tejto sezóny, ktorá sa už rozbehla v minulom mesiaci? Opäť postup do záverečných turnajov vo všetkých vekových kategóriách mládeže. Samozrejme veríme vo všetkých medailové umiestnenie. Dúfam, že ženy Pezinka s pričinením našich mladých dievčat, sa v extralige umiestnia čo najlepšie. Neviem, či k vzhľadom na vekový priemer družstva, môže družstvo myslieť v tomto ročníku na medailu.“                                       Určite mladé dievčatá v extraligových bojoch získajú skúsenosti, ktoré im pomôžu v ich ďalšom športovom raste. „Snažíme sa vytvoriť pre dievčatá a trénerov optimálne podmienky. To by nebolo možné bez podpory našich sponzorov či podporovateľov. Sú to predovšetkým rodičia našich hráčok a z iných zdrojov je na poprednom miest MČ Dúbravka, ktorá významnou mierou podporuje šport v našej mestskej časti. Chcem poďakovať poslancom, miestnemu úradu a starostovi za prostriedky vyčlenené do športu,  teda do zdravia našej budúcej generácie.
Jozef Petrovský
Turnaj v bedmintone   
Dúbravský bedmintonový klub usporiada v polovici novembra nultý ročník v štvorhre mužov a žien pod názvom DÚBRAVKA CUP. Turnaja sa môžu zúčastniť registrovaní hráči 3. a 4. ligy, ako aj neregistrovaní hráči bez rozdielu veku. Miestom podujatia bude Bowlingbar, K Horanskej studni 29 a to v sobotu 12. novembra so začiatkom o 8.45 h. Hrať sa bude švajčiarskym systémom s pierkovými košíkmi. Prihlásiť sa je možné do 11. novembra (20.00) na mailovej adrese
dbkbedminton@gmail.com   
(pet)
Deti a hokej na HOBE
V sobotu 15. októbra sa na dúbravskom zimnom štadióne uskutočnila akcia Deti na hokej. Zorganizoval ju SZĽH spolu so ŠHK HOBA. Akciu prišiel podporiť aj starosta Martin Zaťovič s manželkou Zdenkou a prezident SZĽH Martin Kohút.

Na Pekníčke pribudli hojdacie siete
Oddýchnuť si, prečítať alebo sa len tak pohúpať. To všetko sa dá na nových  hojdacích sieťach, ktoré osadila v mestská časť v Parku Pekníkova. Rozmerné siete tohto druhu na ihriskách a vo verejných priestoroch sú prvé v Bratislave.
Odborné zamestnankyne referátu životného prostredia miestneho úradu v Dúbravke boli pred letom na workshope o zeleni a verejnom priestore vo Viedni, kde boli spoznávať ako sa kúsok za hranicami starajú o zeleň, riešia ihriská či verejné priestory. Niektoré z nápadov a riešení chcú preniesť aj do Dúbravky. Hojdacie siete s nosnosťou viac než sto kilogramov sú len prvou inšpiráciou, ktorú priniesli do mestskej časti. Pevné siete sú určené pre deti od troch rokoch i dospelých, nosnosť majú viac než sto kilogramov
(lum), Foto: Ľubo Navrátil
Najlepší v septembri
Ako nás informoval športový riaditeľ ŠHK HOBA Braňo Semančík, v tejto hokejovej sezóne budú v klube každý mesiac odmeňovať najlepších hráčov jednotlivých ročníkov. Za mesiac september si  túto cenu prevzali: 5. ročník - Jaroslav KOVÁŘ,  6. ročník - Šimon LAVRINČÍK, 7. ročník - Maxim HÁJEK, 8. ročník - Ivan KORBÍNI,  kadeti - Andreas NOREK, dorast - Ilias ISKHAKOV, juniori - Viachaslau KURAKOU. Každý z nich dostal poukážku na nákup športového oblečenia.                                      
(efý)
DÚBRAVSKÉ NOVINY * Vychádzajú mesačne * Vydáva samospráva mestskej časti Dúbravka,  Žatevná 2, 841 02 Bratislava *  IČO: 00603406 * Mediálna komisia: Vladimír Straka (predseda),  Mgr. Marcel Burkert, Maroš Repík, Peter Hanulík, Pavel Vladovič, Miroslav Markovič, Jozef  Petrovský (členovia) * Šéfredaktorka: Mgr. Lucia Marcinátová * Inzercia a administrácia: Dúbravské noviny, Žatevná 4, tel.:  02/6920 2521,  e-mail: tlacove@dubravka.sk  *  Inzeráty posielajte na navratil@dubravka.sk * Tlač: Mafra, a. s. * Redakcia si vyhradzuje právo krátenia, úpravy aj neuverejnenia neobjednaných príspevkov  * Nevyžiadané príspevky a podkladové materiály nevraciame  * Reg. číslo EV4115/10 * ISSN 2453-854X * Vyšlo 28. 10,  2016.