Dúbravka je rozkvitnutá aj hokejová
Počas apríla sa zastávky MHD na Harmincovej vyfarbili. Čakanie na autobus je tak pestrejšie. Pri Zimnom štadióne na Harmincovej sú tematicky hokejisti, na zástavke oproti zas rozkvitli čerešne. Dúbravka začala s maľovaním zastávok v roku 2015. Pri miestnom úrade na Žatevnej vidieť na zastávke Horanskú studňu, jeden z typických znakov Dúbravky.
Obnovu zastávok organizujú  Dobrovoľníci v Dúbravke, street artoví umelci, v spolupráci s mestskou časťou Bratislava Dúbravka a Dopravným podnikom Bratislava.
Foto: Lucia Marcinátová
Primátor neprišiel, a ani neodpovedal
Počas marca sme poslali žiadosť, odpoveď bola pozitívna, stretnutie 4. apríla. Primátor Ivo Nesrovnal si počas tohto dňa vyhradil 45 minút pre Dúbravské noviny.
Starostlivo sme pripravili otázky, podnety, teda to, čo Dúbravčanov i vedenie mestskej časti najviac trápi. Chceli sme počuť odpovede a postupy pri rozširovaní Harmincovej ulice, pri oprave chodníkov a ciest v správe mesta, na ulice ponorené do tmy, čiže zrezané lampy alebo na plány, ktoré má mesto v súvislosti s Dúbravkou vo svojom rozpočte. Je to napríklad rekonštrukcia podchodu pri Obchodnom centre Saratov, obnova plochy pri Dome služieb, modernizácia električkovej trate i MHD.
Otázky, ktoré hľadajú Dúbravčania, no odpovede vie dať len hlavné mesto, ktoré ich má v kompetencii. 
Primátor však najskôr prostredníctvom vedúcej oddelenia komunikácie magistrátu zrušil termín rozhovoru. Zdôvodnil to zmenou programu a záväzkami, ako alternatívu nám ponúkol odpovedanie mailom. Otázky sme spracovali, zaslali.  Prešiel týždeň, dva, tri...
Od vedúcej kancelárie prišlo niekoľko sms správ, že na tom pracujú a odpovedia. No čakáme dodnes.  Pýtať sa však budeme ďalej. Nevzdáme to.
Veríme, že sa odpovedí primátora dočkáme, podobne ako sa primátora dočkajú aj obyvatelia lokality Pri kríži.
Lucia Marcinátová
Viac na str. 2 a 3
Kauza Pri kríži píše príbehy, tvorí priateľstvá, 
nepriateľstvá, mýty aj fakty
Stavebník sa mal zdržať stavebných aj výrubových prác na pozemku Pri kríži, kým nerozhodne súd. Metrostav však začal odstraňovať dlaždice z miesta, kde parkovali Dúbravčania, zmizli aj dva zasadené stromy.  V kauze výstavby tak padli už aj trestné oznámenia.
Piatkový večer. Obyčajne čas stretnutí, oddychu, chvíľ s priateľmi, rodinou. Tentoraz však program iný. 
Miesto stretnutí  ̶  pozemok na ulici Pri kríži, kde začalo hlavné mesto s výstavbou náhradných nájomných bytov.  Pri oplotenom pozemku rozhnevaní Dúbravčania, vedenie mestskej časti, niektorí miestni poslanci, novinári, no aj mestská či štátna polícia.
Doobeda tu začal stavebník, firma Metrostav, odstraňovať tvárnice z niekdajšieho parkoviska.  Z pozemku zmizli aj dva javory, ktoré tu mestská časť nasadila. Poobede prišlo aj na auto Dúbravských dobrovoľných hasičov, ktoré stálo na pozemku výstavby. Mesto ho prišlo odtiahnuť  ̶  bez upozornenia, vyzvania vlastníka.
Auto dobrovoľných hasičov na mieste výstavby nebolo len prekážkou pri odstraňovaní dlaždíc, bolo už aj akýmsi symbolom, aby sa stavba, ktorú nikto nechce, nezačala...

Komunita pri plote
Spacáky, čiapky, teplý čaj v termoske, deky, počas dňa káva či štrúdľa od susedov, pizza z neďalekej reštaurácie.  Obyvatelia sa spojili, pri oplotenom pozemku vznikla komunita, priateľstvá. Ľudia držali stráž, striedali sa a počas celého víkendu debatovali, hliadkovali, aby auto z miesta plánovanej výstavby neodtiahli. 
Auto dúbravských dobrovoľných hasičov nakoniec ostalo na pozemku, čo však bude ďalej s výstavbou a podobou lokality Pri kríži, ostáva nejasné. Súd ešte nerozhodol, malo by sa tak stať v najbližších dňoch.
Na mestskom zastupiteľstve 29. marca  mestskí poslanci za Dúbravku Zdenka Zaťovičová a Juraj Káčer totiž predložili v súvislosti s výstavbou náhradných nájomných bytov návrh, aby sa stavebník zdržal stavebných aj výrubových prác, kým nerozhodne súd. Mestská časť podala na Okresný súd Bratislava IV návrh na neodkladné opatrenia proti žalovanému hlavnému mestu. Uznesenie mestskí poslanci prijali, za hlasovalo 26 z 28 prítomných poslancov. 
Mesto a stavebník však nečakali a začali s prácami na pozemku. V kauze výstavby náhradných bytov padli preto už aj trestné oznámenia. Starosta Martin Zaťovič podal trestné oznámenie na pracovníkov magistrátu pre podozrenie z pokusu trestného činu krádeže a zároveň trestného činu poškodzovania cudzej veci. Išlo o pokus o odtiahnutie a manipulácia s vozidlom dúbravských dobrovoľných hasičov, druhé trestné oznámenie podal starosta v súvislosti s dvoma stromami, ktoré boli na pozemku a už tam nerastú.

Bez stretnutia aj parkoviska
Nateraz je isté to, že pozemok ostáva oplotený, dlaždice pomaly miznú, stovka áut, ktoré tam parkovali, si museli nájsť iné miesto v okolí. Isté tiež je, že primátor Ivo Nesrovnal medzi Dúbravčanov situáciu vysvetľovať neprišiel, hoci tak mal podľa mestských poslancov urobiť do 16. apríla. Isté tiež je, že hlavné mesto sľubované dočasné náhradné parkovisko zatiaľ neurobilo a aj to, že stavebník postupne odstraňuje dlaždice z pozemku niekdajšieho parkoviska.
Magistrát chce v lokalite Pri kríži postaviť  objekt so 68 náhradnými bytmi pre ľudí z reštituovaných domov, spoločnosť Metrostav ich má postaviť do 295 dní od prevzatia staveniska.  Stavba má stáť približne 4,7 milióna eur. 
Byty pre ľudí z reštituovaných domov chce mesto stavať i napriek tomu, že už nemusí, môže ich aj kúpiť.  Koncom januára to oznámilo Ministerstvo dopravy a výstavby SR spolu s magistrátom hlavného mesta. 
Hlavné mesto spustilo práce v lokalite Pri kríži napriek tomu, že mestskí poslanci 18. februára na mestskom zastupiteľstve odhlasovali, aby sa pozemky, na ktorých sa majú náhradné byty stavať, zverili Mestskej časti Bratislava-Dúbravka.
Primátor však uznesenie mestských poslancov považuje za nezákonné. „Je v absolútnom rozpore so štatútom hlavného mesta a zákonom, pretože sa nemôžu zverovať pozemky, ktoré slúžia na plnenie funkcií hlavného mesta. Toto je taký pozemok,“ vraví Nesrovnal.

Mýty či fakty?
Zhromaždenia, protesty, stráženia pozemku, stretnutia, debaty, výzvy primátorovi. Výstavba v lokalite Pri kríži pohla obyvateľmi, Dúbravkou.
Hlavné mesto však v súvislosti s výstavbou a vášňami okolo nej hovorí aj o mýtoch a faktoch. Na oficiálnom webe bratislava.sk vydalo článok pod názvom Aká je pravda o Dúbravke. Vytvorilo desať mýtov o výstavbe,  ktoré vysvetľuje takzvanými faktami.  Napríklad mýtus o parkovaní. Obyvatelia počas stavby nebudú mať kde parkovať!
„Od začiatku výstavby mesto umožňuje dočasné parkovanie až 40 vozidlám,“ tvrdí magistrát. „Zároveň mesto pripravilo návrh na dočasné parkovanie pre ďalších 70 vozidiel počas trvania výstavby, čaká sa len na schválenie stavebným úradom mestskej časti Dúbravka.“
Realita tohto „faktu“, ktorý vyvracia „mýtus“, je však iná. Mestom nazvané „dočasné“ parkovanie je parkovanie na ulici Kristy Bendovej,   vozidlám „umožnilo“ parkovať na rozbahnenej ploche. 
„Na tunajší stavebný úrad nebola podaná žiadna žiadosť hlavného mesta o povolenie dočasného parkovania pre 70 vozidiel počas výstavby,“  hovorí Ľubica Vladovičová, vedúca stavebného úradu. „Uvedený zámer dočasného parkovania ani nebol  na tunajšom úrade  konzultovaný či stavebníkom, alebo v zastúpení Generálnym investorom Bratislava.“
Stavebný úrad tak nemá čo schváliť.
Aj takéto mýty, či mýty mýtov, vyvolá výstavba na ulici Pri kríži a reakcie na ňu. 
Možno by sa zmenili na fakty, keby  primátor prišiel medzi Dúbravčanov, overil a uvidel. Napríklad aj jeho avizované parkovisko...
Ostáva veriť, že tak urobí a  možno sa podarí zastaviť aj tento nezmyselný „boj“, v ktorom sú už aj mýty faktami.
Lucia Marcinátová
Stavebný úrad: Viažu nás lehoty a stanoviská
O stavebných povoleniach v Dúbravke sa hovorí veľa najmä v súvislosti s výstavbou náhradných nájomných bytov, ktorú spustilo hlavné mesto v lokalite Pri kríži. Pozreli sme sa, aké sú zákonné postupy a možnosti.
Vydať, nevydať, povoliť, nepovoliť, podpísať, nepodpísať. Aké sú postupy pri povolení stavby, aké sú možnosti stavbu nepovoliť, opýtali sme sa starostu Martina Zaťoviča, ktorý je vzhľadom na stavebný úrad štatutárom, a vedúcej stavebného úradu Ľubice Vladovičovej. 

Na úvod stanovisko mesta
Stavebný úrad je preneseným výkonom štátnej správy. V Bratislave majú kompetencie stavebných úradov mestské časti, dotknutým orgánom je hlavné mesto. Iná je situácia napríklad v prípade spornej výstavby náhradných bytov na ulici Pri kríži, keď je hlavné mesto stavebníkom  aj dotknutým orgánom zároveň. Podľa stavebného zákona je  stavebný úrad kontrolným orgánom, overuje, či stavebník realizuje stavbu v súlade s povoleniami.
Každý investičný zámer potrebuje najskôr záväzné stanovisko hlavného mesta ako dotknutého orgánu.  „Hlavné mesto v záväznom stanovisku posudzuje  súlad či nesúlad investičného zámeru s územným plánom, napojenie  na priľahlé komunikácie, avšak nerieši ako budúca výstavba ovplyvní  dopravné napojenie z mestskej časti,“ vraví Ľubica Vladovičová, vedúca stavebného úradu. „Ak sú k návrhu na vydanie územného rozhodnutia vydané nesúhlasné stanoviská dotknutých orgánov a predložená dokumentácia  nie je v súlade so všeobecnými technickými požiadavkami na výstavbu, stavebný úrad návrh zamietne.“ 
Stavebník potom môže buď prerobiť projektovú dokumentáciu a podať nový návrh alebo voči rozhodnutiu o zamietnutí návrhu sa odvolať. Odvolacím orgánom je okresný úrad.
Stavba musí byť tiež pred stavebným  povolením umiestnená, takzvaným územným rozhodnutím, stavebník v  konaní musí preukázať aj vzťah k pozemku.
Stavebný úrad posudzuje pri stavbách napríklad všeobecno-technické požiadavky.  „Ak ich stavba nespĺňa, stavebný úrad žiadosť zamietne,“ hovorí Vladovičová.  Stáva sa to napríklad pri rekreačných stavbách, keď nevedie k stavbe dostatočne široká cesta, pri rodinných domoch, ak  nie sú medzi stavbami dostatočné odstupy.

Stanoviská a lehoty
Ku každej stavbe sa vyjadrujú dotknuté orgány, ktoré vydávajú stanoviská. Dotknutým orgánom sú podľa stavebného zákona orgány verejnej správy  ̶  orgán ochrany zdravia, požiarnej ochrany, orgán ochrany prírody, orgán ochrany štátnej vodnej správy, orgán nakladania s odpadmi, ochrany ovzdušia,  orgán ochrany poľnohospodárskeho pôdneho fondu, lesa a lesného hospodárstva, orgán ochrany kultúrnych pamiatok, civilnej ochrany, cestný správny orgán a podobne.
„Keď sú všetky doklady v poriadku a stanoviská dotknutých orgánov kladné, rozhodnutie o umiestnení stavby alebo  stavebné povolenie vydať musíme,“ dodal starosta Martin Zaťovič.
Pri vydávaní povolení a rozhodnutí je stavebný úrad viazaný aj lehotami. „Viaže nás správny poriadok a stavebný zákon.  Konanie musíme ohlásiť do 7 dní, rozhodujeme do 30 dní, pri zložitejších prípadoch do 60 dní. Nemôžeme len tak držať rozhodnutie a nekonať,“ vysvetľuje vedúca stavebného úradu. Ak by stavebný úrad nedodržiaval lehoty, prokurátor dáva upozornenie na nečinnosť.

Kauza Pri kríži: Príbeh povolení
Prvá žiadosť o vydanie stavebného povolenia v súvislosti s výstavbou prišla na stavebný úrad v auguste, stavebníkom bolo hlavné mesto v zastúpení Generálnym investorom Bratislavy (GIB). Bytový dom bol navrhnutý s deviatimi nadzemnými a dvomi podzemnými podlažiami so 134-mi parkovacími státiami. Súčasťou vybavenia okolia nájomného bytového domu malo byť detské ihrisko spolu so sadovými úpravami. Stavebné povolenie na  výstavbu 71 nájomných bytov a 32 parkovacích miest v suteréne nájomného bytového domu nadobudlo právoplatnosť vo februári 2014.
V júli v roku 2015 doručil Generálny investor Bratislavy na mestskú časť žiadosť o povolenie zmeny stavby pred jej dokončením. Išlo o zmenu nájomných bytov na náhradné nájomné byty, čím sa zmenil počet bytov zo 71 na 68 bytov a z projektu boli zrušené dve podzemné podlažia určené na parkovanie. Počet parkovacích státí bol upravený zo 134 na 98 parkovacích státí, v súlade s normami STN. 
Počet parkovacích miest 98, nie je náhodný, pri 100 parkovacích miestach by muselo hlavné  mesto riešiť takzvanú EIA, posudzovanie vplyvov na životné prostredie.
Po doručení všetkých dokladov potrebných pre konanie o zmene stavby pred dokončením, vydal dňa 18. januára 2016 stavebný úrad rozhodnutie, ktorým povolil zmenu stavby pred dokončením.  Proti tomuto rozhodnutiu sa odvolali účastníci konania  ̶  obyvatelia dotknutej oblasti.  O ich odvolaní rozhodol Okresný úrad Bratislava, nadriadený orgán, ktorý rozhodnutie zmenil a rozhodnutie nadobudlo právoplatnosť. Proti tomuto rozhodnutiu nebolo možné podať riadny opravný prostriedok.
Lucia Marcinátová
Dúbravčania odovzdali petíciu na magistrát
Na konci marca odovzdali Dúbravčania, na čele s petičným výborom - Svetlana Mikušová,  Michaela Staneková,  Lenka Usačevová,  Marcel Burkert,  na magistrát Petíciu proti znehodnoteniu poslednej väčšej súvislej zelenej plochy v Dúbravke a za vybudovanie parku v lokalite Pri kríži.  Obsahovala 1155 podpisov.
Na základe tejto petície, my, obyvatelia a návštevníci Dúbravky, žiadame v lokalite Pri kríži na pozemkoch vo vlastníctve hlavného mesta, teda aj na spoločných pozemkoch všetkých obyvateľov Dúbravky, zachovať zeleň na čo najväčšej ploche a vybudovať tu Park Pri kríži s oddychovou zónou so stromami a lavičkami na mestských pozemkoch; tak ako je to uvedené v znení petície.
DÔVODY:
1. Dané územie je poslednou väčšou súvislou zelenou lokalitou v Dúbravke, ktorá má jedinečný potenciál, aby bol na nej vybudovaný nie parčík, ale skutočný park. Navyše obyvatelia Dúbravky ju už roky ako prírodný park využívajú.
2. V 80. rokoch hlavné mesto realizovalo intenzívnu zástavbu panelových domov aj Domova seniorov v lokalite Pri kríži a stavebný odpad bol ponechaný na priľahlých mestských pozemkoch, preto by malo hlavné mesto  skultivovať tieto plochy pre obyvateľov tejto lokality.
3. Severná časť Dúbravky je rozvojové územie. Význam zachovania danej plochy pre park bude v budúcnosti ešte oveľa väčší. V blízkom okolí už niekoľko rokov dochádza k realizácii veľkých developerských projektov a k zahusťovaniu. Navyše sa tak deje bez územného plánu zóny.
4. Žiaden finančný profit, ktorý by mohol vzniknúť, ak by sa na daných pozemkoch niekedy v budúcnosti stavalo, by nevyvážil trvalú stratu alebo znehodnotenie tejto jedinečnej zelenej lokality.
5. Pozemky, ktoré sú  požadované k vyčleneniu pre park, nie sú súkromné, teda nie je nutná zámena pozemkov. Ide o pozemky vo vlastníctve hlavného mesta, teda aj bežných občanov Bratislavy, vrátane Dúbravčanov.
6. Je tu skvelá možnosť bez vysokých investícií, teda do veľkej miery svojpomocne, vytvoriť na časti mestských pozemkov prírodnú, viacgeneračnú oddychovú zónu. Občania dobrovoľníci sú pripravení sa spolupodieľať na realizácii parku.
Petičný výbor priložil aj sprievodný list, vyzýva v ňom primátora, aby sa riadil uzneseniami mestského zastupiteľstva, ktorým boli pozemky zverené do správy mestskej časti Dúbravka. Žiada tiež, aby bola na výstavbu náhradných bytov využitá iná vhodná lokalite  ̶ nie lokalita Pri kríži a ani lokalita Na vrátkach, ale napríklad na mestských pozemkoch v okolí Saratovskej ulice za obratiskom električiek, kde nie je v súčasnosti  žiadna zástavba.
Petičníci žiadajú zachovanie existujúcej ucelenej zelenej plochy v danej lokalite, ktorá sa aj v súčasnosti využíva pre šport a rekreáciu, vybudovaním  Parku Pri kríži s oddychovou zónou so stromami a lavičkami na mestských pozemkoch parc. čísla 3449/83, 3449/49, 3449/51, 3449/120. Žiadajú, aby boli pozemky uznesením mestského zastupiteľstva vyčlenené a bola vypracovaná projektová dokumentácia pre rozhodnutie o umiestnení Parku Pri kríži. Tiež žiadame, aby prostriedky, ktoré boli v rozpočte hlavného mesta na rok 2017 vyčlenené na realizáciu Parku Pri kríži v sume 200-tisíc eur, boli aj na tento účel použité.
Hlavné mesto sa zatiaľ ešte k petícii nevyjadrilo.
(red)
Padali konáre i stromy, zeleň trpela
Chladné a snežné počasie pohlo počas apríla Dúbravkou. Zamestnanci referátu životného prostredia hovoria o kalamite.
Meteorológovia hlásili ochladenie a v Bratislave aj drobné sneženie. V Dúbravke sa však zmenilo na takmer celodenné, výdatné. Teploty klesli, sneh bol mokrý, pre stromy ťažký.
Po chladnom a snežnom počasí 19. apríla ostali ohnuté konáre, padnuté stromy, zničené kríky, kvety. Smutný pohľad na trpiacu zeleň. Ďalšie ráno v uliciach pilčíci orezávali konáre, padnuté stromy, mnohé však museli čakať do ďalších dní.  Opakovali sa otázky, sťažnosti. Podobná situácia so stromami bola aj v susednom Lamači, Karlovej Vsi či na Kramároch. Na viacerých miestach zasahovali hasiči.

Mimoriadna situácia
„Je to mimoriadna situácia,“ vysvetľovala Zuzana Knetigová, z referátu životného prostredia miestneho úradu.. „Rozsah poškodenia je  veľký. Visiace konáre bude potrebné odstraňovať plošinou. Zlomy konárov sú netypické. Polámané sú zdravé živé konáre, nie suché, aj na tých stromoch, ktoré boli vlani orezávané.“
Neštandardné zlomy na stromoch sú podľa Knetigovej spôsobené netypickou situáciou – stromy boli olistené, sneh sa zachytil na listoch, chlad, silný vietor a sneh výrazne ovplyvňuje statiku stromov a stabilitu konárov. “Treba spomenúť, že statiku stromov neovplyvňuje iba nadzemná časť, ale i stav koreňovej sústavy.  Poškodenia koreňov sú často spôsobené rozkopávkami a nie je ich vidieť.“

Sezóna rezov drevín
Počas minulého roku sa mestská časť pustila do výrazného orezávania a údržby kríkov a stromov.  „Systematická údržba drevín je dlhodobý proces, pri ktorom je potrebné zvažovať priority,“  vraví Knetigová. „V minulom roku sme sa zamerali na školy a škôlky, areály pri detských ihriskách a športoviskách. V tomto roku budeme pokračovať v ďalších rezoch.“
Momentálne je sezóna rezov stromov. Rezy živých konárov s priemerom viac ako päť centimetrov sa totiž vykonávajú vo vegetačnom období, od 1. apríla do 30. septembra, menšie konáre sa orezávajú aj v zime.
Brzdou a často nepochopiteľným problémom nielen pri rezoch, ale naprí-
klad aj kosení, je rozdelenie starostlivosti o zeleň, údržbu a správu.  Časť patrí do správy magistrátu, časť je súkromná. Prichádza preto k situáciám, keď obyvatelia požadujú rez drevín, poukazujú na zarastený chodník, no zeleň je v správe magistrátu a miestny úrad tak zasiahnuť nemôže. V takom prípade úrad preverí situáciu a požiada o rezy magistrát. 
Obyvatelia môžu v súvislosti s údržbou verejnej zelene a rezmi drevín na verejných priestranstvách kontaktovať Referát životného prostredia - Zuzana Knetigová - 02/60101152,
knetigova@dubravka.sk 

Lucia Marcinátová
Na miestnom úrade je kontajner na malý elektroodpad
Holiace strojčeky, žehličky, mobily, mixéry, ovládače, kulmy, hriankovače, hodinky... Kam ich bezpečne vyhodiť a zlikvidovať  s ohľadom na životné prostredie?
Aby Dúbravčania nemuseli riešiť túto otázku a pre ohľaduplnosť k životnému prostrediu, osadila Mestská časť Bratislava-Dúbravka kontajner na malé elektrospotrebiče.
Kontajner na drobný elektroodpad sa dá nájsť na miestnom úrade v budove na ulici Pri kríži, kde sídli aj referát životného prostredia. Mestská časť ho umiestnila v spolupráci so združením Envidom.
Podobný kontajner má Envidom v Bratislave zatiaľ len v Ružinove, združenie výrobcov elektrospotrebičov pre recykláciu rokuje o osadení s ďalšími mestskými časťami.
Dúbravka umiestnila kontajner do budovy úradu preto, aby bol pod kontrolou a ochranou pred prípadným možným vyberaním a nesprávnym likvidovaním odpadu.
Cieľom umiestnenia kontajnera bolo, aby obyvatelia nemuseli čakať na zber elektroodpadu, ani riešiť odvoz či jeho správne zlikvidovanie.
Do kontajnera patria podľa Mateja Blažeja z referátu životného prostredia spotrebiče, ako sú ako kulmy, mixér, holiaci strojček, PC klávesnica, myš, reproduktory, elektrické zubné kefky či hriankovače. Najdlhšia hrana spotrebiča však má mať do 25 centimetrov. Kontajner je určený aj na rôzne ceruzkové batérie, mobilné telefóny, nabíjačky. Žiarovky a žiarivky nie sú predmetom zberu.                    (lum)
Pomáhame po kvapkách
Už tretí rok pokračuje Mestská časť Bratislava-Dúbravka v hromadných odberoch krvi pod názvom Na pol litra so starostom.  Odbery prebiehajú v Kultúrnom centre Fontána a organizuje ich vedenie mestskej časti v spolupráci s Národnou transfúznou službou SR.
Na jarný odber prišlo 21 Dúbravčanov, medzi nimi aj starosta mestskej časti, riaditeľka základnej školy i miestni poslanci.
Darovanie krvi je prejavom ľudskosti a prispieva tiež k regenerácii organizmu. Úbytok krvi pri darovaní vyprovokuje totiž organizmus k tvorbe nových, neopotrebovaných krviniek.
Ďakujeme za každú kvapku. 
(lum), Foto: Ľubo Navrátil
Dúbravka chce zlepšiť čistotu, 
kúpi multikáru aj vysávač na exkrementy
Zaradenie nových materských škôl do siete škôl a školských zariadení, zlepšenie životného prostredia a čistoty či búranie starých kontajnerových stojísk. Také boli témy rokovania aprílového zasadnutia miestnych poslancov.
Fasáda už dostáva farby, budova sa mení.  Roky opustená budova na Fedákovej ulici ožíva, menia ju stavebníci.  Od septembra tu začne fungovať nová štvortriedna materská škola.
Jej zaradenie do siete škôl a školských zariadení  schválili na aprílovom zastupiteľstve miestni poslanci. 
Dnes je Dúbravka zriaďovateľom desiatich materských škôl, kapacity však nestačia.

Fedákova aj Bullova
Budova na Fedákovej slúžila kedysi ako detské jasle. Bývalé vedenie Dúbravky ukončilo prevádzku súkromných jaslí v roku 2009 s dôvodom, že v objekte bude fungovať zariadenie pre seniorov. Tento prísľub však ostal len na papieri a budova odvtedy chátrala. 
Rekonštrukcia budovy začala počas novembra a mala by trvať asi do leta. V septembri by malo novú materskú školu na Fedákovej zaplniť 91  škôlkarov.  
Okrem materskej školy na Fedákovej odobrili miestni poslanci na aprílovom zasadnutí aj zaradenie novej materskej školy v budove Pedagogickej a sociálnej akadémie na Bullovej do siete škôl a školských zariadení.
Prednosta úradu Rastislav Bagar odhaduje, že materská škola na Bullovej, ktorá by mala prijímať aj deti mladšie ako tri roky, by mohla  fungovať od januára budúceho roku. Má ísť o štvortriednu materskú školu s kapacitou 82 miest, mestská časť ju zriaďuje v spolupráci s Bratislavským samosprávnym krajom. Investorom dispozičných úprav je stredná škola, ktorá zrekonštruované priestory odovzdá mestskej časti do užívania.  Plánom je, aby materská škola v budove Pedagogickej a sociálnej akadémie na Bullovej bola  aj projektom duálneho vzdelávania, študenti pedagogickej akadémie budú môcť  praxovať priamo  v budove školy.

Skupinka za čistotu
Na poslednom rokovaní sa poslanci zaoberali aj témou životného prostredia.  Najskôr hovorili o starých a nevyužívaných kontajnerových sto-
jiskách, ktoré chátrajú na rôznych miestach po Dúbravke. Niektoré zbúrala mestská časť už vlani a plochy sa využili na vytvorenie nových a krytých kontajnerových stojísk či  parkovacích miest.
Starých stojísk však ostalo po Dúbravke stále dosť,  poslanci preto odhlasovali úpravu rozpočtu  a zvýšenie bežných výdavkov na odstránenie kontajnerových stojísk vo výške 25-tisíc eur.
Veľkosť Dúbravky, množstvo listnatých stromov a roky zanedbávaný stav čistoty.  To boli dôvody a úvahy, prečo prišlo vedenie mestskej časti s návrhom zriadenia skupinky pracovníkov starostlivosti o zeleň.  Svoju činnosť by mala spustiť od 1. júla tohto roku. 
Miestni poslanci nakoniec schválili dvoch pracovníkov. Pre čistejšiu Dúbravku zakúpi mestská časť multikáru s nadstavbou na zber drobného komunálneho odpadu a vysávač na zber drobného komunálneho odpadu a psích exkrementov.
Starostlivosť o zeleň a životné prostredia má v súčasnosti v Dúbravke na starosti externá firma FK CRA.
 „Nemáme záujem preberať prácu externej firmy, máme záujem zlepšiť  starostlivosť o zeleň,“  uviedol prednosta miestneho úradu Rastislav Bagar. „Chceme, aby sme robili viac ako dnes.“
Prednosta poukázal na množstvo listov, neporiadok,  prekážky na chodníkoch.
Skupinka dvoch pracovníkov  by mala vedieť flexibilne reagovať na aktuálne požiadavky Dúbravky,  riadená bude priamo referátom životného prostredia.
Miestny úrad navrhoval zriadiť skupinku troch pracovníkov a nakúpiť aj komunálnu techniku v sume  200-tisíc eur.  
„Začnime v malom, nekupujme na úvod veľkú techniku,“ argumentoval poslanec Peter Illý. 
Miestni poslanci podporili zámer zlepšenia starostlivosti o zeleň, nakoniec odhlasovali, že Dúbravka začne v malom, nebude si brať úver na nákup väčšej techniky, teda zametacieho vozidla s príslušenstvom.
Lucia Marcinátová
Kuchyni na Damborského šéfuje muž
Počas apríla dostal starosta Martin Zaťovič nezvyčajné pozvanie na obed.  Ako svojho niekdajšieho žiaka ho pozvala Materská škola na Damborského.  A keďže do materskej školy chodili aj jeho synovia, pozvanie prijala aj Zdenka Zaťovičová.
Veľkonočne vyzdobená jedáleň,  tanieriky s rybami a inými zvieracími obrázkami, vôňa polievky, mlieko v hrnčekoch. Návrat do detstva. Atmosféra priateľská, veselá,  drobec, ktorý zjedol, dal „ťap“ so starostom. Riaditeľka materskej školy Ingrid Duban prekvapila novým škôlkarskym kuchárom. Miesto prijal nový kuchár, niekdajší šéfkuchár. Deťom už tak niekoľko týždňov varí pre spokojné brušká.                     
(lum)
Opustila nás Janka Klasová
Na úvod aprílového zastupiteľstva si miestni poslanci uctili minútou ticha Janu Klasovú, vedúcu Denného centra 2. Vždy usmiata, rozdávajúca energiu vedúca centra odišla 24. apríla po krátkej a ťažkej chorobe vo veku 74 rokov. Česť jej pamiatke.                  
Foto: Lucia Marcinátová
Centrum rodiny kreslili mladí architekti
Veľké veci sa často rodia náhodne, nečakane. Taký je aj príbeh návrhov a vizuálov na premenu dnes zničených a nevyužívaných priestorov v Centre rodiny na Bazovského. Dve miestnosti, jednu ako telocvičňu a pohybovú sálu, druhú ako divadlo, kreslili mladí architekti.
„Bol Mikuláš, tvorivé dielne a v Centre rodiny sme vyrábali mydlá,“ opisuje netypický začiatok celého riešenia Centra rodiny na Fakulte architektúry STU Branislav Puškár, Dúbravčan a prodekan Fakulty architektúry STU. Pri tvorení s deťmi sa prodekan Puškár stretol so starostom Martinom Zaťovičom. Počas debaty vznikla tak trošku  náhodne a tvorivo idea, aby sa priestorom, ktoré to v Centre rodiny potrebujú, venovali mladí architekti.
Naprojektovať v rámci semestra doposiaľ nezrekonštruované a zničené priestory Centra rodiny dostali ako zadanie študenti Fakulty architektúry STU Ústavu interiéru a výstavníctva. Najskôr navštívili centrum, prezreli si priestory a na predmete Ateliér II - interiérový dizajn naprojektovali študenti piateho ročníka priestory. Dostali zadanie vyriešiť dve rovnocenné miestnosti, jednu určenú na pohybové aktivity, druhú na divadelné a koncertné predstavenia.
Návrhy vznikali pod vedením pedagógov  ̶̶ Ing. Dušana Kočlíka, ArtD., Ing. arch Silvie Husárovej, PhD., doc. Ing. Veroniky Kotrádyovej, PhD., Ing. arch. Kataríny Morávkovej, PhD.

Zatečené, zničené
„Študenti mali na návrhy reálne mesiac, istý čas sa tomu museli intenzívnejšie venovať,“ hovori Dušan Kočlík. „Aspoň takto sme mohli byť na chvíľku súčasťou príbehu Centra rodiny.“
Príbeh Centra rodiny opisuje aj 
Alžbeta Šporerová, štatutárka neziskovej organizácie Centrum rodiny. „Keď som sem prvýkrát prišla, vrchné poschodie bolo v dezolátnom stave, plesnivé, zatečené, predstavovala som si, že by tu mohla byť divadelná sála a pohybová telocvičňová miestnosť. Môj sen sa splnil v projektoch. Druhý splnený sen by bol, keby sa návrhy aj zrealizovali. Bola by to veľká pomoc pre komunitu.“
Už dnes v Centre rodiny nacvičuje a stretáva sa divadelná bábková formácia Už, či hudobné zoskupenia.

Výsledky na grilovačke
Počas marca študenti na pôde vysokej školy prezentovali pred svojimi pedagógmi i zástupcami mestskej časti svoje návrhy.  Odborná porota na fakulte určila poradie štyroch víťazných návrhov.
Potom prešli študenti s prezentáciou pred verejnosť a komunitu Centra rodiny.  Centrum vyzvalo verejnosť, aby za jednotlivé návrhy študentov hlasovala na internete. O výsledkoch má komunitné centrum informovať 7. mája počas Susedskej grilovačky, ktorú pripravuje.
Návrhy a idea, ktoré sa zrodili, pri tvorbe mydla, snáď neostatnú len na papieri, a mladá architektúra a dizajn sa stanú súčasťou príbehu Centra rodiny.              
Lucia Marcinátová
Streetwork sa posúva do virtuálnej reality
Pred piatimi či desiatimi rokmi sme vídali sedieť partie detí a pubertiakov na lavičkách, celé dni trávili vonku. Dnes ich skôr nájdeme na facebooku. Čo sa však nezmenilo, sú starosti detí, s ktorými bojujú. To všetko hovoria streetworkeri, ktorí v Dúbravke robia terénnu sociálnu prácu.

Cez zimu sme prežívali náročné obdobie. Pre terénneho pracovníka je zima ťažkým časom. Nielenže služby sú mrazivé, ale nebývajú korunované žiadnym kontaktom. Pracovníci sú frustrovaní a dúfajú, že leto prinesie nejakú odmenu v podobe futbalového zápasu s deckami. Napriek tomu naši pracovníci v Dúbravke križovali ulice, parky, ihriská každý piatok. S niekoľkými deťmi a mladými aj nadviazali kontakt, niekoľko z nich nasmerovali aj do Centra rodiny, kde funguje nízkoprahový klub Enter. 
Od začiatku našej služby sme boli vonku 14-krát, čo je spolu 42 hodín terénnej práce. A hoci prvé tri mesiace bolo klientov málo, len 5, teraz je ich už cez 20 a predbežne to vyzerá, že číslo bude rásť. 
Mladí zatvorení vo vnútri a virtuálnom svete
O tom, že počet detí a mladých tráviacich čas vonku klesá, vedia aj iné organizácie, ktoré robia terénnu prácu. Podobne sa vyjadruje aj Peter Kulifaj z Mládeže ulice, ktorej členovia pracujú v Rači. Aj oni zvažujú, ako sa dostať k cieľovým skupinám, ktoré trávia čas vo virtuálnom svete.
Občianske združenie Ichtys, ktoré pracuje s deťmi a mládežou vo veku od 6 do 26 rokov, sa chystá v tomto roku zrealizovať zaujímavý projekt. Najskôr budeme robiť prieskum, kde sa budeme detí a mladých pýtať, ako, kedy a koľko trávia času vo virtuálnom svete. Prieskum by mal byť ukončený v apríli alebo v máji. Výstup určite zverejníme.
Približne v tom istom čase bude spustený miniprojekt Výzvy II. pre deti a mládež, s ktorými už budeme v kontakte počas služieb. 
Cieľom Výziev II. bude zvýšenie motivácie detí. Pracovníci budú pripravovať úlohy podľa potrieb detí a cieľov, ktoré si s nimi stanovia. Deti ich budú plniť, získavať body a za body získajú odmeny (napríklad výlet na letnú chatu, nejakú vecnú odmenu...). Neskôr budeme Výzvy dávať aj na FB profil alebo Twitter a budú sa môcť zapojiť aj tí, ktorých sme osobne nestretli. 

Putovať vo virtuálnom teréne
Víziou je začať terénnu prácu vo virtuálnom teréne a následne klientov presunúť do reálneho terénu. Chceme motivovať deti a mládež, aby opustili virtuálnu realitu. Rovnako chceme vytvárať, podobne ako počas streetworku, bezpečný priestor, no v tom virtuálnom. Online budeme poskytovať aj poradenstvo alebo inú pomoc.
Vznikne facebooková stránka pre Dúbravku a pracovné profily našich pracovníkov, cez ktoré budú môcť deti a mládež s nami komunikovať. My im budeme posielať informácie o tom, kde sa budeme v teréne nachádzať, kedy budeme mať služby a tiež ich budeme informovať o rozličných akciách a aktivitách. Oni budú môcť s nami hovoriť o tom, čo potrebujú môžu požiadať o radu, či pomoc.
Terénna práca – streetwork v Dúbravke bola podporená fondom Hodina deťom.
Matej Nagy, OZ Ichtys a miestny poslanec
Formálne s neformálnym, debata prepojila komunity
Od septembra pribudne nová materská škola na Fedákovej s 92 miestami, postačí sa zaregistrovať a odniesť jednu prihlášku do vybranej materskej školy, materská či rodičovská dovolenka nie je prekážkou prijatia dieťaťa, pri prijímaní zaváži vek a trvalý pobyt dieťaťa a rodičov.  Tak zneli hlavné témy, posolstvá debaty o materských školách, ktorú zorganizovalo Rodinné centrum Macko v spolupráci s mestskou časťou.
Za stolom traja páni v oblekoch, na otázky odpovedajú aj dámy s mikrofónom v rukách, chlapec jazdiaci popred rečnícky stôl na motorke, drobci skladajúci kocky či drevené stavebnice, plastelínovanie, tvorenie, hranie sa a lozenie. Vážne otázky, pohodové odpovede.To všetko dokázala spojiť debata o materských školách v dome kultúry.  Atmosféra bola výnimočná, prepojila komunity a zdanlivo úradnícky svet s detským.
Diskusiu na tému materské školy zorganizovali Mestská časť Bratislava-Dúbravka v spolupráci s Rodinným centrom Macko, debatovalo sa v oranžovej sále Domu kultúry Dúbravka. Pre deti pripravili dobrovoľníčky z rodinného centra  rôzne aktivity, k dispozícii mali drobci aj priľahlú pohybovú sálu.
Na otázky odpovedalo vedenie mestskej časti – starosta Martin Zaťovič so svojím zástupcom Ľubošom Krajčírom, prednosta úradu Rastislav Bagar, Ľubica Szilasiová zo Školského úradu, Marta Jurkovičová, vedúca oddelenia školstva, vzdelávanie a športu i pani riaditeľka Materskej školy Nejedlého Oľga Bošková.
Elektronická novinka
Novinkou v tomto roku  je elektronické prihlasovanie detí.  „Elektronickou registráciou chceme odstrániť nezrovnalosti pri zadávaní osobných údajov detí a rodičov a okrem toho zjednodušiť postup pri triedení prihlášok,“ vysvetlil prednosta miestneho úradu Rastislav Bagar. Niektorí rodičia totiž prihlásili vlani dieťa na niekoľko materských škôl súčasne, čím vznikali duplicitné prihlášky. 
Marta Jurkovičová, vedúca oddelenia školstva, vzdelávania a športu dodala, že registrácia je aj pomocou pre rodičov, pri zapisovaní nemuseli chodiť prihlášky odovzdávať na viacero materských škôl. Registráciou sa dieťa zaevidovalo a v prípade neprijatia dieťaťa na vybranú materskú školu, kde rodič aj fyzicky odovzdal prihlášku, mu bude automaticky ponúknutá iná materská škola s voľným miestom.
Dúbravka je zriaďovateľom desiatich materských škôl so 40 triedami, aktuálne pripravuje aj zriadenie materskej školy na Fedákovej ulici. Pôjde o štvortriednu materskú školu s kapacitou 92 miest a fungovať by mala od septembra. Výrazne má pomôcť pri riešení nedostatku kapacít v materských školách.
Už vlani začala Mestská časť Bratislava-Dúbravka s kritériami pre prijímanie detí do materských škôl. Prioritou bolo zobrať všetky trojročné deti s trvalým pobytom v Dúbravke. Dobrou správou je, že sa  podarilo prijať všetky dúbravské deti, ktoré do konca roka 2016 dovŕšili tri roky veku. O prijatí dieťaťa rozhoduje riaditeľka materskej školy, kritéria sú pre prijímanie odporúčacie. Vedenie Dúbravky chce prioritne dať priestor dúbravským deťom. Zaváži tiež vek dieťaťa i súrodenec v materskej škole.
O prijatí prípadne neprijatí dieťaťa do materskej školy budú materské školy informovať rodičov do konca mája.
Prednostne musia materské školy podľa zákona prijímať päťročné deti a deti s odloženým začiatkom plnenia povinnej školskej dochádzky a deti s dodatočne odloženou povinnou školskou dochádzkou.
Rodičia, ktorých dieťa sa do materskej školy nedostane, by mali počkať do 15. septembra, či nastúpia všetky prijaté deti.  Môžu sa tiež priebežne zaujímať o voľné kapacity priamo v materských školách.
Lucia Marcinátová
Prečo ste sa rozhodli učiť, čo vás v tejto práci motivuje a ženie ďalej?
Lenka Harvanová 
učiteľka, ZŠ Beňovského
Bol to môj detský sen, ktorý som si splnila. Neľutujem. Baví ma práca s deťmi, vymýšľať nové aktivity, riešiť projekty. V čom vnímam zmenu počas praxe? Napríklad v tom, že deti s príchodom technológii menej čítajú a majú tak problém s vyjadrovaním sa.

Lenka Šarközyová
učiteľka MŠ Damborského
Najskôr som trošku zabŕdla do inej roboty, do vydavateľstva, no po rokoch ma práca absolútne neuspokojovala. Po materskej som sa preto rozhodla odísť a ísť učiť, a som šťastná, že som tak urobila. Myslím, že  tejto práci sa nič nevyrovná.

Štefánia Macháčová
riaditeľka, MŠ Ožvoldíkova
V tejto práci máte taký benefit, ako v žiadnej inej práci nedostanete. Prijatie, lásku, prítulnosť Práca v škole je ťažká vzhľadom na finančné ohodnotenie, to je smutné, lebo aj spoločnosť sa díva na prácu cez peniaze a pritom nevidí hodnotu, ktorú dostanú deti ako základ do života.

Zdenka Koleňova
učiteľka MŠ Nejedlého
Prácu som si vybrala pred štyridsiatimi  rokmi a nikdy som to neľutovala, no cítim, že dnešné deti sú iné. Sú sebavedomejšie a viac si dovoľujú. Rodinná výchova nie je vždy taká, aká by mala byť. 

Katarína Vaľovská
učiteľka MŠ Cabanova
Učiteľkou som chcela byť odmalička a meniť som zatiaľ nikdy nechcela. Svoje rozhodnutie som neoľutovala. Napĺňa ma to, že každý deň s deťmi v našej materskej škole je iný a vždy úplne  výnimočný.

Margita Šalíková
MŠ Pri kríži
Ja to hovorím tak, že mám dobre plateného koníčka, čiže prácu v materskej škole. Moja práca ma baví, napĺňa ma stále, a to učím 32 rokov v materskej škole. 
Martin Zaťovič
učiteľ Gymnázium Bilíkova
starosta 
Môj otec bol tiež učiteľom na Bilikovej, mal som tak svoj pozitívny vzor, okrem toho veľmi rád pracujem s ľuďmi.  Mám rád deti, teší ma ich vzdelávať, vidieť, ako sa formujú, menia. A čo ma naozaj baví, je vidieť  nejaký výsledok.  Učil som od roku 1994 do súčasnosti a v súčasnosti sa snažím vždy v pondelok prvú hodinu učiť prvákov geografiu a tento môj plat dostáva gymnázium. 

Katarína Rabajdová
učiteľka, ZŠ Pri kríži
Bol to môj detský sen, hrávala som sa doma na školu, opravovala som diktáty, písomky. Postupom času, keď som si mala vybrať vysokoškolské štúdium, rodičia chceli, aby som sa stala lekárkou alebo právničkou, no šla som si za svojim. Dokonca ma aj na právo prijali, no  ja som povedala nie, chcem byť učiteľkou. Nikkdy som svoje rozhodnutie neoľutovala. Milujem deti, sú mojím životom. Neberiem to ako povolanie, ale skôr ako poslanie. 
Zhovárala sa Lucia Marcinátová
Nejedlík zaspal. Školáci nocovali medzi knihami
Žiaci druhého stupňa v spolupráci s učiteľkami zo Základnej školy Nejedlého pripravili pre svojich spoluškolákov z nižších ročníkov obrovské dobrodružstvo.  
Prázdne chodby školy, stmieva sa, hra sa začína. Všade naokolo rozprávkové bytosti. Na začiatok si deti vypočuli príbeh a spoznali svoju úlohu v tejto hre. Desať rozprávkových stanovíšť, kde riešia úlohy, hádanky, skladajú puzzle, ochutnávajú jedlá. Ich najväčším súperom je čas a ten plynie, zdá sa, akosi rýchlejšie. Reč je o dobrodružnej hre a noci, ktorú žiaci z Nejedlého prežili v školskej knižnici.
Po prejdení všetkých súťažných miest sa deti snažia vyriešiť záhadu zmiznutej knihy Nejedlíka, ktorý zaspal. Jej opätovné získanie a zároveň odkliatie knižnice majú na dosah. Ako to je v rozprávkach zvykom, všetko dobre dopadne. 
Po dvoch hodinách súťaženia sa deti občerstvia a prichádza na rad oddych a čítanie rozprávok. Žiaci si spravia pohodlie na provizórnych posteliach, zakryjú sa a nechajú pracovať svoju fantáziu pri počúvaní príbehov, ktoré sú opísané v knihách. Napokon všetci zaspia príjemne vyčerpaní, no bohatší o rozprávkové zážitky. 
Spôsob, akým zvýšiť záujem detí o čítanie kníh, môže byť akýkoľvek, hlavné je, aby bol efektívny. Deti zo Základnej školy Nejedlého si po tomto zážitku určite do ďalšieho, tentoraz už knižného, dobrodružstva vyrazia.                   
Zuzana Morávková
Spolu s kapitánom Padákom vzlietni do výšin
Kým v úvode marca pozvala dúbravská knižnica na debatu dúbravských spisovateľov, na konci mesiaca prišla za žiakmi spisovateľka zďaleka. Žiaci Základnej školy Nejedlého a Beňovského debatovali s Kristínou Balúchovou (1983), ktorá sa narodila v Kežmarku, no dnes žije striedavo medzi Dubajom a Bratislavou.
Kristína Balúchová predstavila v miestnej knižnici na Sekurisovej svoju knihu  Kapitán Padák  ̶   straty a nálezy. Rozpráva o tom, že na bratislavskom letisku pracuje dopravný pilot lietadla, ktorý sa volá Padák a lieta na Boeingu 737. 
Zo spisovateľkinho čítania úryvku z tejto knihy sa deti dozvedeli, že je to vzácna postavička, ktorá má život okorenený čudnými príhodami. V samotnom deji kapitána Padáka nefiguruje veľa postáv, ale nájdu sa tu zaujímavé informácie späté s lietaním vo výškach. Autorka totiž začala ako 21-ročná pracovať ako letuška, neskôr študovala na trnavskej UCM psychológiu a popritom stihla písať knihy.
Príjemný dojem z čítania navodzujú a spestrujú čiernobiele ilustrácie, ktoré dopĺňajú myšlienky z knihy. V besede s deťmi spisovateľka vysvetlila niektoré názvy z leteckej terminológie, napríklad nultý poludník, dátumová hranica, kokpit. Zaujímavé bolo, že mnohé deti vedeli tieto pojmy vysvetliť.
Autorka priblížila deťom lietanie, odpovedala na zvedavé otázky, prezradila tiež, že svoj prvý knižný debut Lietam v tom tiež, pokrstila v roku 2011 kerosínom čiže leteckým palivom. Zopár kúskov najnovšej knižky o Kapitánovi Padákovi nechala autorka aj v  miestnej knižnici na Sekurisovej, stačí len prísť a unášať sa v s knihou do výšin...
Kveta Slyšková
Aj Macko už má knižnú búdku
Spojiť príjemné s príjemným a príjemným. Tak by dalo nazvať slávnostné otvorenie Macko záhradky, otvorenie spojené s krstom novej knižnej búdky, hrami v štýle Montessori, so stretnutiami a s dobrotami v záhrade, a, samozrejme, čítaním. Pozvanie na krst búdky v záhrade Rodinného centra Macko prijala aj spisovateľka detských kníh Mária Lazárová, ktorá do búdky symbolicky aj vložila prvú knižku. Išlo o autorkinu novinku Tri mačiatka tety Mily. Čítačka o mačiatkach so živou debatou malých čitateľov prebehla priamo v záhrade pri ihrisku... 
Text a foto: Lucia Marcinátová
●  Ján Pallang - maľby, stierky, nátery. Tel.: 0905 257 454. 
● Nemecký jazyk - úspešne doučím,  pripravím na maturitu, certifikát, štúdium a prácu v zahraničí. Mobil: 0910 943 286.
● Materinský nemecký jazyk vyučujem všetky stupne, mám dlhodobé skúsenosti.  Tel.: 0903/177891.
● Ponúkam vodoinštalatérske práce. Tel.: 0904 572 977.
● Glazúrovanie vaní za prijateľnú cenu so zárukou. Tel.: 0905983602.
● Španielčina - mobil 0910 943 286.
● Vodoinštalácie a údržba. Ján Polák, 0905 627 321.
● Kompletne vám poupratujem. Tel.: 0911 795417.
● Hodinový Manžel ponúka drobné stavebné práce, vŕtanie, obkladanie, napr. opravu vydutých kachličiek, alebo rôzne iné malé práce. Tel: 0907538747.
● Rôzne druhy chorôb - pomoc aj poradenstvo bez liekov. Dúbravka tel: 0907538747.
● Novootvorená zubná ambulancia na Kramároch prijíma pacientov. Nájdete nás pri Terne, Stromová 16. Parkovanie pred ambulanciou. 0905 662 407. www.simkovicova.sk
● Diplomat vezme do prenájmu RD alebo byt. Tel.: 0903 443 449.
● Z dôvodu sťahovania predám mrazničku Gorenje - 6 šuplíkov. Cena dohodou. BA 0948 182 802.
● Lacno predám motorovú kosačku, propánovú chladničku, kombinovaný sporák na propán, propánové fľaše., nábytok a záhradnú sedačku. Tel.: 0905 194 476. 
● Dám do prenajmu záhradu 500 m2 Rázsochy na začiatku Lamača za 40 Eur mesačne , dobrý prístup, parking pred záhradou Tel.0904 537 330.
● Dám do prenajmu  osobné auto RENAULT 25 DTX, 2063 cm3, po STK, spotreba 7,6 l nafty na 100 km . Tel. 0904 537 330.
● Dám do prenajmu 1-izbový byt na 2.posch. za 300.-Eur, s balkónom, prvá zástavka v Dúbravke,ul.Beňovského-Bagarova. Tel. 0944 149 690. 
● Dám do prenajmu garáž v novostavbe roh Bagarova-Janka Alexyho, dobrý výjazd na diaľnicu. Tel. 0944 149 690.  
Červený kríž chce prilákať mladých
Zhodnotiť, oceniť, no aj plánovať. S takým cieľom sa v zasadačke úradu na Žatevnej zišiel Miestny spolok Slovenského Červeného kríža na výročnej schôdzi. Ako už názov zasadnutia napovedal, išlo o hodnotenie roka, činnosti dobrovoľnej humanitnej organizácie.
„Navštevovali sme materské školy, zorganizovali sme školenie pre učiteľov materských škôl, organizovali sa rôzne kurzy,“ hodnotila Eva Považanová, podpredsedníčka miestneho spolku. „Chceme Červený kríž omladiť.“
Akýmsi omladením v Červenom kríži je v Dúbravke aj súčasný predseda miestneho spolku, vicestarosta mestskej časti Ľuboš Krajčír. „Plánujeme pokračovať v organizácii kurzov prvej pomoci, zapájať seniorov aj juniorov,“ približoval plány.
Súčasťou stretnutia bolo aj oceňovanie dúbravských darcov krvi. 
Ďakujeme za každú kvapku.
(lum)
Rosica pripomenula spevom staré časy
Vo farskom Kostole sv. Kozmu a Damiána zaspieval miešaný zbor „Rosica“ z Devínskej Novej Vsi za sprievodu organistky Nikolety Hruškovej a pod taktovkou dirigenta Ota Gregora.
Zbor „Rosica“ sa venuje spievaniu chorvátskych piesní. Prijal pozvanie Denného centra 2 a prišiel do Dúbravky obohatiť svojím repertoárom nedeľňajšiu omšu.
Z historických prameňov vieme, že Dúbravka bola kedysi centrom chorvátskych osadníkov aj z Lamača a Devínskej Novej Vsi. Zbor „Rosica“ priblížil známe omšové piesne v chorvátskom jazyku, pripravil aj sprievodné texty, aby sa mohli pripojiť k spevu aj starí Dúbravčania a zaspomínať si na staré časy, kedy sa v Dúbravke hovorilo i chorvátsky.
S nápadom prišiel člen kultúrnej komisie Ján Ružovič a Dúbravčania sa zhodli na tom, že táto spevácka premiéra v kostole by mohla mať v Dúbravke  svoje reprízy aj na iných podujatiach.       
Jana Klasová
Macko oslavoval kúzlením, hrami i tvorením
Prvýkrát privítal „svoje“ deti v roku 2002 ešte v priestoroch klubu detí na ulici Karola Adlera. Odvtedy jeho prvé deti takmer dospeli,  ubehlo už totiž 15 rokov.  Zmenili sa priestory, deti, ostalo však zanietenie rodičov a tvorivá činnosť centra.
Rodinné centrum Macko počas apríla oslavovalo. Pre nepriaznivé počasie sa narodeninová oslava presťahovala z Mackozáhrady do vnútorných priestorov rodinného centra, ktoré dnes sídli na Sekurisovej.
A oslavovalo sa všade, v herni, učebni i takzvanej telocvični. Výrok možno príde aj kúzelník sa zmenil na realitu, kúzelník prišiel a vyčaroval okrem iného aj úsmevy na tvárach. Na programe bolo aj tvorenie, súťaženie, spev, hudba a aj niečo dobré na oslavu. Drobcom a rodičom napiekla  tento rok Naša Pekáreň z OC Saratov.
Mackovi a všetkým jeho deťom želáme ešte veľa veľa veselých rokov.                                    
(lum)
Najlepší a najlacnejší právnik je kompromis, 
hovorí právnik a advokát Andrej Vlk
Dúbravčan od narodenia, právnik, ktorý sa venuje chorobám z povolania a pracovným úrazom. Advokát Andrej Vlk, hovorí, že základom každého dobrého právnika či advokáta, by mala byť čestnosť a spravodlivosť. Posudkoví lekári by sa podľa neho mali odstrihnúť od Sociálnej poisťovne, aby sa zvýšila ich nezávislosť.
Čo vás inšpirovalo študovať právo?
Spolu so sestrou nás vychovávala mama, ktorá pracovala v Dúbravke ako lekárka – psychologička. Viedla nás k tomu, aby sme nezištne pomáhali svojmu okoliu.  Podporovala ma, aby som sa venoval povolaniu, ktoré môže byť prospešné pre celú spoločnosť.

Čo je základom práce pre dobrého právnika, advokáta?
Okrem nevyhnutných odborných vedomostí a znalostí je to morálka, čestnosť  a spravodlivosť, ktorú musí mať ozaj dobrý právnik v sebe. Bez ohľadu na to, či je advokátom alebo sudcom. Vynikajúci „majstri“ tohto remesla idú až na doraz. V jednotlivých právnych prípadoch zvyčajne nejde o fazuľky – ale v hre býva česť a  kvalita života klienta, môže ísť o stratu majetku, či stratu schopnosti  starostlivosti o  rodinu.

Súdne spory majú rôzny charakter, ale zásadne sa vedú podľa platných zákonov.
Zákony sú súborom metód a metodológií na riešenie mravných úloh a problémov jednotlivcov ako aj spoločnosti. Účelom je dosiahnutie jej rozvoja – ale možno dosiahnuť aj jej degradáciu. Preto aj zákony musia slúžiť morálke a reflektovať rozvoj spoločenských vzťahov, aby sa dosiahla spravodlivosť, ktorá zabezpečí objektívnejšie poňatú pravdu. Zákon a právo sú ako dvojčatá, ktoré vyznávajú morálku a česť, ktoré vyrastajú z pravdy, pokory a spravodlivosti. S osobnou i spoločenskou morálkou a spravodlivosťou je to ako s tehotenstvom, buď je, alebo nie je...

Je možné docieliť, aby traja právnici nemali na jeden „prípad“ štyri rôzne názory?
Každý človek je limitovaný vlastnými znalosťami, životnými a odbornými skúsenosťami. Aj kvalifikovaný odborník je len človek. Domnievam sa však, že ozaj kvalitní právnici, ktorí sú vedení spravodlivosťou, nachádzajú spoločnú reč. Rozhodovanie pod akýmkoľvek tlakom, napríklad politickým, časovým, osobným zaujatím, však môže spôsobiť ujmu konkrétnym subjektom. Sú však aj nápravné prostriedky – odvolania. Faktom je, že rozhodovať musia odborníci morálni, spravodliví a rozhodní. A tam, kde sú mravy, zákony nie sú potrebné. Keď však chýbajú, zákony sú takmer nevymožiteľné...

Majú ovca a vlk rovnaké právo na jedálny lístok?
Tá otázka je vtipne postavená, lebo ja sa volám Vlk. Tak odpoviem nevyhýbavo: právo na lístok áno, ale každý z nich má ponuku stravy na inej strane jedálneho lístka. Ale k veci. Pochopil som, že otázka vedie k tomu, či má bohatší, dravší klient väčšiu šancu „zvíťaziť“ nad menej situovaným. Zrejme áno, hoci som presvedčený, že ak máte na svojej strane schopného advokáta, tak nebudete ťahať za kratší povraz. Výhodou situovanejších sú najmä tzv. „dlhé“ peniaze, ktoré používajú na rôzne odďaľovanie rozhodnutí súdov, súdne prieťahy a podobne. V týchto prípadoch by to však malo platiť ako pri „nafilmovaných“ fauloch vo futbale, kedy skúsený rozhodca nenaletí na fintu a ukáže žltú kartu. Ak chceme mať právny štát, tak právo musí mať jednu významnú dimenziu – nesmie sa ohýbať pred priazňou, nemá tlačiť silou a nechávať sa ovplyvniť peniazmi či inými pôžitkami.

Špecializujete sa na choroby z povolania, môžete nám to priblížiť?
Ide o pomerne rozsiahlu problematiku, pretože sú povolania, v ktorých sa  môžu rôzne prejavovať choroby, ktoré znemožňujú pracovníkom vykonávať naďalej, alebo v obmedzenom množstve, či kvalite,  svoje povolanie. Existujú síce štandardné postupy, ako zistiť rozsah poškodenia, ale stáva sa, že Sociálna poisťovňa cez svojich odborníkov tlačí na to, aby „umenšila“ tento rozsah – čo má priamy vplyv na vyplatenie úrazovej renty, či vyplácanie invalidného dôchodku, ktoré však občanom patria.

Ako to teda funguje?
Spolupracujeme ako advokátska kancelária s občianskym združením „Liga proti bezpráviu“, ktoré bezplatne poskytuje ľudom právnu pomoc. V situácii, keď už vyhodnotia, že stav ,,spravodlivosti“ je neúnosný, poskytnú občanom kontakt na našu advokátsku kanceláriu a my sa im snažíme pomôcť. Ak vyhodnotíme, že prišlo k porušeniu práv občana, prekonzultujeme to s ním a poskytneme mu právnu pomoc pri zastupovaní pred úradmi, správnymi orgánmi, radíme mu, pravidelne s ním jeho situáciu konzultujeme. Právna pomoc z našej strany je po celý čas bezplatná, do momentu úspešného vyriešenia prípadu. Tu je potrebné zdôrazniť, že často sa stáva, že spory trvajú aj niekoľko rokov a náš klient za naše služby počas tohto obdobia nikdy neplatí.

Zaujalo ma, že klient platí až po doriešení svojho prípadu. Ako to teda je?
Celá činnosť je postavená na princípe úspešnosti. Až v momente, ak sme úspešní, a keď príde k plneniu zo strany orgánu, t. j. Sociálnej poisťovne, nám zaplatí klient podielovú odmenu z prostriedkov, ktoré sú mu vyplatené. Prirodzene, že sprievodné náklady si klienti platia sami, napríklad znalecké posudky, avšak za naše právne služby nikdy neplatí vopred. Ak by sme úspešní neboli, klient neplatí. Každý príbeh je iný, a preto po prvotnej konzultácii a po preštudovaní si príslušnej dokumentácie klientom vysvetlíme, na aký druh dávok majú nárok, a čo môžu očakávať, následne si s našou pomocou uplatňujú svoje úrazové renty, úrazový príplatok, či náhradu za spoločenské uplatnenie. Mechanizmus však býva veľmi administratívne náročný a prípady často právne zložité.
Hovoríte zložité,  zamestnávatelia a aj Sociálna poisťovňa sa bránia, veď ide iba o peniaze ... 
Zamestnávatelia zvyčajne popierajú rozsah zavinenia a nastáva kolotoč dokazovania zodpovednosti, súd, žaloba, zapojenie odborníkov z oblasti verejného zdravotníctva, kliniky pracovného lekárstva. Spor sa môže ťahať dlhú dobu – ale klient je medzitým bez primeraného príjmu. Preto sa snažíme tento proces urýchľovať a máme svoje know-how, nakoľko sa zaoberáme touto problematikou už niekoľko rokov.

Akými princípmi sa možno riadiť?
Platia dve odlišnosti, ktoré si zamieňajú referenti na okresoch. Úrazová renta je miera poklesu schopnosti vykonávať doterajšiu prácu a invalidný dôchodok, ktorý vyjadruje mieru – rozsah zdravotného poškodenia vykonávať akúkoľvek prácu. Ak sa na Klinike pracovného lekárstva prizná choroba z povolania, uplatňuje sa nárok na úrazovú rentu v Sociálnej poisťovni. Tam prichádza do procesu rozhodovania posudkový lekár Sociálnej poisťovne, ktorý určuje mieru poklesu schopnosti vykonávať doterajšiu prácu a od výšky percenta miery poklesu sa odvíja výška renty. A práve percentuálne posúdenie býva predmetom súdnych sporov. Je tu snaha „unaviť“ ľudí a dotlačiť k tomu, čo im už priznali.

Existujú profesie, v ktorých prichádza k zvýšenej miere chorôb z povolania?
Nechcem generalizovať, ale veľa chorôb je produkovaných v povolaniach z oblasti ťažobného a chemického priemyslu, ako aj z oblasti verejného stravovania. Podkladom pre priznanie choroby je hygienický prieskum pracoviska, ktorý vykonáva Regionálny úrad verejného zdravotníctva. Klientov tam nasmerujeme a následne očakávame stanovisko Sociálnej poisťovne. Prichádza k preskúmavaniu a následnému rozhodnutiu.

Dochádza istotne aj k systémovým problémom...
Systémovým riešením, ako to vnímam, by mohlo byť „odstrihnutie“ posudkových lekárov od Sociálnej poisťovne, čím by sa zvýšila ich nezávislosť a ich samostatné začlenenie  sa do rezortu Ministerstva zdravotníctva. Takýto režim platí v prípade stanovenia bolestného a sťaženia spoločenského uplatnenia, ktoré na základe bodového hodnotenia vykonáva lekár, prípadne Klinika pracovného lekárstva a toxikológie, a to sú odlišné útvary poisťovne.  Ak to lekár oboduje, tak poisťovňa zaplatí určenú jednorazovú dávku. Problémom je i nesystémové informačné vákuum, ktoré ovplyvňuje rozhodovanie občanov, ktorí často dostávajú mylné informácie alebo sú jednoducho ,,odbití“ nejakou frázou a potom strácajú chuť bojovať za svoje práva. To je neprijateľné.

Vašou špecializáciou na univerzite bolo „Štátne právo  ̶̶ poslanecký mandát“. Ako nazeráte ako absolvent práva na súčasný stav v riešení tzv. „Mečiarovských“ amnestií?
Domnievam sa, že ide o nebezpečný precedens, ktorý sa robil pod politicky háklivým tlakom. Z teórie ani zo svetovej  praxe nepoznám ekvivalentné rozhodnutie. Preto budem veľmi pozorne sledovať stanovisko Ústavného súdu SR. Všetko ukáže čas – a čas je bežec s dlhým krokom. Politická moc nesmie zasahovať do výkonnej a súdnej moci, pretože nastoľovať spravodlivosť politickými prostriedkami bolo a je považované za „suterén“. Spomínam si na jeden výrok  zakladateľa USA – Thomasa Jeffersona, ktorý povedal: „Keď sa občania obávajú vlády, máme tyraniu. Pokým sa vláda obáva občanov, tak máme slobodu“. Prosím, urobte si vlastný názor.

Čo by ste poradili našim čitateľom?
Aj keď je právo nástrojom spravodlivosti, som presvedčený, že sa treba  v maximálne možnej miere vyhýbať v občianskom živote akýmkoľvek sporom, pretože ide veľakrát o finančne nezanedbateľnú „rozkoš“. Mojou radou je najlepším a najlacnejším právnikom v živote je zdravý rozum a rozumný kompromis.
Rudolf Mader-Kutsky
Menej známe symboly Mestskej časti Bratislava-Dúbravka
V predchádzajúcej časti nášho seriálu sme informovali ctených čitateľov o histórii a súčasnosti nášho erbu. Pokračujeme menej známymi symbolmi Dúbravky. Niektoré z nich jestvujú len v návrhoch heraldika L. Vrteľa a nikdy neboli fyzicky vyrobené.
Vlajka
Vlajka mestskej časti Dúbravka pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách červenej (1/6), bielej (1/6), modrej (2/6), žltej (1/6). Vlajka má pomer strán 2:3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zástrihmi siahajúcimi do tretiny listu vlajky.

Pečať
Pečať mestskej časti Dúbravka je okrúhla, vychádza z odtlačku najstaršej známej pečate Dúbravky, uprostred s erbom mestskej časti a kruhopisom BRATISLAVA–DÚBRAVKA. Pečať má priemer 35 mm, čo je v súlade s domácimi zvyklosťami a predpismi o používaní pečiatok s obecnými symbolmi. Zaujímavosťou je, že nejestvuje fyzicky, len ako návrh. Dôvod je zrejme ten, že v administratívnych záležitostiach sa už pečatenie pečatným voskom nepoužíva. 
Od spomínaných troch základných symbolov (erb, vlajka a pečať) možno odvodiť ďalšie.

Zástava, krátka zástava a koruhva
Zástava Dúbravky má podobnú kompozíciu ako obecná vlajka. Pomer jej strán však nie je záväzne stanovený, čo znamená, že zástava môže byť aj dlhšia. Zástava sa od vlajky odlišuje tiež tým, že kým vlajka predstavuje voľný kus textílie, ktorý sa vztyčuje na stožiar pomocou lanka, zástava je vždy pevne spojená žrďou, stožiarom alebo kratším priečnym rahnom (ak ide o koruhvu).
Krátka zástava Dúbravky je tiež pruhová, je však svojou dlhšou stranou pripojená k žrdi. Je vhodná najmä na hromadnú vlajkovú výzdobu mestskej časti.
Koruhva Dúbravky predstavuje zvislý typ zástavy, pri ktorej je textil pripojený k priečnemu rahnu, spolu s ktorým sa vztyčuje na stožiar. Farby sú zoradené zľava doprava.

Znaková zástava
Znaková zástava Dúbravky má podobu takmer štvorca, jej výška sa však v skutočnosti rovná (proporčne) výške erbu a šírka jeho šírke. Erbové znamenie je tu rozvinuté do celej plochy textílie.

Štandarda starostu
Štandarda starostu mestskej časti Bratislava-Dúbravka má medzi ostatnými symbolmi mestskej časti osobitné postavenie. Je vlajkou starostu, jedným z odznakov jeho úradu. Podobá sa znakovej zástave, je však doplnená o lem vo farbách červenej, bielej, modrej a žltej (zoradených od horného rohu pri žrdi pozdĺžne a nadol). Rozdiel je tiež v tom, že kým znaková zástava môže byť zhotovená v mnohých exemplároch, štandarda existuje spravidla len v jednom vyhotovení a býva tiež zhotovená luxusnejšou technikou.

Kombinovaná (veľká) koruhva
Kombinovaná alebo tiež „veľká“ koruhva Dúbravky predstavuje spojenie koruhvy so znakovou zástavou, ktorá sa pridáva k priečnemu rahnu do hornej časti zástavy.

Pečiatky
Od pečate možno odvodiť okrúhle pečiatky mestskej časti. Ich pečatné pole sa nelíši od pečate, no
kruhopis sa mení podľa toho, či ide o pečiatku starostu, zastupiteľstva alebo úradu. Na starších listinách sa nám zachovali staršie pečiatky Dúbravky z rôznych období. Niektoré pečatidlá  vlastní Dúbravské múzeum. 

Heraldická komisia
Heraldická komisia vznikla v r. 1975 ako poradný orgán ministerstva a jej úlohou bolo a stále je posudzovať heraldickú správnosť erbov a vydávať odporúčania pre zastupiteľské zbory miest a obcí o heraldickej správnosti navrhovaného erbu. Keďže pri tvorbe erbu sa spravidla vychádza z historickej pečate obce, komisia pomáha pri zisťovaní historickej predlohy obecnej symboliky. Zároveň tak vytvára cennú kolekciu mestských a obecných historických pečatí. 
Odporúčanie komisie je rozhodujúcim odborným podkladom pre rozhodnutie obecného zastupiteľstva. Komisia tiež vyslovuje odporúčanie pre zapísanie nového obecného erbu do Heraldického registra.

Heraldický register
Heraldický register predstavuje najvyššiu heraldickú autoritu v Slovenskej republike. Agendu spojenú s jeho vedením zabezpečuje od r. 1991 Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, Sekcia verejnej správy – odbor archívnictva a spisovej služby. Jeho poslaním je viesť centrálnu evidenciu heraldických znamení – predovšetkým mestských a obecných erbov a vlajok používaných v Slovenskej republike. Zapísanie erbu do Heraldického registra je zárukou heraldickej správnosti používaného erbu a tiež zárukou, že rovnaký erb, vlajku alebo pečať nepoužíva žiadny iný subjekt. Heraldický register úzko spolupracuje s Heraldickou komisiou Ministerstva vnútra a Heraldickým kolégiom.
Ladislav Vrteľ a Ľubo Navrátil
Spomínali na staré časy a ochutnávali klobásy
Pripomenúť si ducha starej Dúbravky, vrátiť sa k udalostiam, ktoré sa odohrali v minulosti, zadívať sa do tvárí ľudí, ktorí nás dávno opustili mala za cieľ výstava Dúbravka na starých fotografiách.
Súbor 120 starých fotografií s popiskami, ktoré pripravilo Dúbravské múzeum, bol rozdelený na niekoľko tematických okruhov. Chcel priblížiť prácu, všedné a sviatočné dni i pohľady na starú Dúbravku. Výstavu otvoril historik Jozef Klačka a starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Vernisáž bola spojená s ochutnávkou suchých klobás z Gazdovského trhu. 
„Ide o výber z kolekcie asi 250 fotografií, ktoré sme kompletizovali a popisovali takmer 15 rokov,“ informoval kurátor výstavy Ľubo Navrátil a dodal, že ťažšie ako zohnať fotografie bolo zistiť, kto je na nich. „Staré fotografie majú samy o sebe svoje čaro, ale ak poznáme aj okolnosti ich vzniku a ľudí, ktorí stáli pred objektívom, ich výpovednú hodnotu to zvyšuje.“ 
Na výstave boli vystavené fotografie od začiatku 20. storočia do päťdesiatych rokov, medzi nimi aj také rarity ako kolorovaná fotografia krojovaného dúbravského páru, prvý bicykel v obci, prvá hasičská striekačka či dúbravská rodinná kapela Brenčičovcov.
Expozícia bola súčasne prehliadkou tvorby najznámejších bratislavských fotografov minulého storočia (ateliér Štefánia, Karol Körper, Otto Apfel a iní). Z fotografií, z ktorých asi polovica bola vystavená prvýkrát, robí Dúbravské múzeum digitálny archív, ktorý spolu s digitalizovanou kronikou a inými písomnosťami bude tvoriť nehmotné historické dedičstvo pre budúce generácie.                                       Ľubo Navrátil

Po kom sú pomenované naše ulice
Priekopník modernej architektúry, vojak a matematik
Michal Milan Harminc
(7. 10. 1869 Kulpín (Vojvodina, Srbsko)  – 5. 8. 1964 Bratislava)
Najaktívnejší slovenský architekt, priekopník slovenskej modernej architektúry. Rodina Harmincovcov pochádza z obce Dabaš zo slovenskej kolónie pri Pešti. Usídlila sa na území bývalej Juhoslávie v Báčke v obci Kulpín pri Petrovci, ktorý je strediskom Slovákov z Báčky (Srbsko). M. M. Harminc sa narodil v rodine tesárskeho majstra a podnikateľa, ktorý sa orientoval najmä na stavbu kostolov. Vzdelanie získal vlastnou usilovnosťou. Ako 17-ročný opustil rodičovský dom a zamestnal sa vo firme „Karol Neuschloss a synovia“ v Budapešti. Svojím organizačným talentom zaujal vážne miesto v slovenskom národnom hnutí v Pešti. V roku 1904 ukončil tesársku majstrovskú skúšku a neskôr získal titul staviteľ. Od roku 1886 do I. svetovej vojny žil v Budapešti, od roku 1918 v Bratislave. Spočiatku tvoril v duchu historického eklekticizmu, neskôr secesie. Od 20-tych rokov tvoril v duchu zjednodušeného monumentalizovaného neoklasicizmu (bývalá Tatra banka v Bratislave, hotel Carlton-Savoy). Neskôr bol aj autorom funkcionalistických budov v Bratislave (evanjelický kostol - 1929, Dom Slovenskej ligy - 1934. Počas svojej staviteľskej práce naprojektoval vyše 300 budov v Európe, z toho 171 na Slovensku. Vystaval 108 kostolov pre všetky naše konfesie.
Viliam Homola
(1922 – 1944 Demjanovsk )
Slovenský vojak, ktorý padol v Bielorusku. 
Napriek úsiliu sa nám nepodarilo získať bližšie informácie.

Juraj Hronec
(17. 5. 1881 - Gošovo, okr. Rožňava  – 1. 12. 1959 - Bratislava)
Matematik, vysokoškolský profesor, akademik SAV, nositeľ Štátnej ceny, Národnej ceny, Radu Práce a v roku 1962 mu bola in memoriam udelená Medaila J. A. Komenského. Vynikajúci odborník v oblasti matematiky. Študoval na gymnáziu v Rožňave a v roku 1902  – 1906 matematiku a fyziku v Kluži. 
Študijné pobyty absolvoval na univerzitách v Göttingene, Berlíne, na parížskej Sorbone a na Karlovej univerzite v Prahe. Počas svojej profesorskej dráhy na rôznych miestach Európy získal najvyššie akademické hodnosti a v roku 1956 sa stal doktorom vied. Na jar roku 1936 sa postavil na čelo iniciatívy za vybudovanie vysokých škôl. Na jej zakladajúcej schôdzi bol zvolený za predsedu, tajomníkom výboru sa stal dúbravský rodák Gustáv Husák. V boji za slovenskú techniku sa im podarilo sformovať širšie kruhy slovenskej inteligencie a študentstva.
Hroncova koncepcia školy vychádzala predovšetkým z potrieb využitia prírodného bohatstva Slovenska. Osobitný dôraz kládol na lesníctvo a chemickú technológiu spracovania dreva. V roku 1945-54 bol predsedom Matice slovenskej. Z jeho iniciatívy začala MS vydávať mesačník Technický obzor slovenský s prí-
rodnou prílohou, ktorý zohral významnú úlohu pri mobilizácii slovenských technikov a prírodovedcov v boji za založenie slovenskej techniky. 
Juraj Hronec bol spoluzakladateľom Slovenskej vysokej školy technickej, Prírodovedeckej a Pedagogickej fakulty UK, Vysokej školy obchodnej v Bratislave, Vysokej školy poľnohospodárskeho a lesného inžinierstva v Košiciach zväčša ako ich funkcionár (dekan, rektor, profesor). Pomáhal zabezpečovať ich rozvoj. Na Slovensku ako prvý zaviedol do pedagogiky matematické metódy, kládol dôraz na osobnosť učiteľa, od ktorého vyžadoval sústavné štúdium odbornej literatúry. Juraj Hronec je autorom 24 samostatných vedeckých prác z matematiky. Veľký význam mali jeho prvé slovenské učebnice vyššej matematiky. Jeho prvá učebnica sa zaoberá algebraickými rovnicami a aplikáciou lineárnej algebry na štúdium geometrie lineárnych a kvadratických útvarov. V učebniciach venovaných matematickej analýze podal aj základ počtu pravdepodobnosti, teóriu integrálov, teóriu funkcií komplexnej premennej a základné
poznatky z teórie konformného zobrazenia. Vychoval niekoľko generácií odborníkov matematikov a technikov. Pochovaný je v rodnom Gošove.
Kveta Slyšková
Dúbravček a Dúbravočka: Zoznámenie
Dúbravská televízia spúšťa nový zábavno-edukatívny seriál pre deti s názvom Dúbravček a Dúbravočka.
Na jeseň Dúbravská televízia odvysielala prvé video, v ktorom neukázala reálne postavy. ale kreslené, načrtla charakterové vlastnosti postáv a ďalej už pracovala detská fantázia. Deti kreslili, navrhovali vymýšľali. Prišlo veľmi veľa kresieb. Po vyhodnotení a ušití kostýmov začali Dúbravček s Dúbravočkou s hľadaním kamarátov v dúbravských uliciach a škôlkach. Učia sa s deťmi pesničky, básničky, hrajú sa, zabávajú a vždy sa niečo nové naučia.
Dlhých osem mesiacov príprav, dolaďovania, skladania hudby, natáčania a projekt je na svete. Hodiny strávené nad scenármi a v strižni dostávajú reálnu formu a už v v utorok 2. mája Dúbravská televízia odvysiela prvú časť s názvom Zoznámenie.
Dúfame, že audiovizuálna forma sa bude tešiť rovnakej obľube ako návštevy Dúbravčeka a Dúbravočky v našich škôlkach.
(zm)
Dúbravka patrí obyvateľmi k jednej z najprestarnutejších mestských častí
Centrum, ktoré spája komunity rockerov, autisov, divadelníkov i seniorov,  poskytnutie dotácie Lige proti rakovine, či príprava zdravotnej prednášky pre dúbravských seniorov. Také boli témy rokovania  Komisie sociálno-zdravotnej a bytovej, ktorá zasadala počas apríla. 
Keďže sa o Centre rodiny veľa hovorilo aj v súvislosti s návrhmi a prácami mladých architektov, nazreli sme v rámci predstavovania komisii, ktoré pracujú a sú v Dúbravke  poradnými orgánmi, na zasadnutie Komisie sociálno-zdravotnej a bytovej. Privítala nás pohodová atmosféra, pokojné debaty.
V podobnom duchu sa nieslo nielen celé zasadnutie, ale aj rozhovor s predsedom komisie Jurajom Štekláčom. Opýtali sme sa, čomu sa komisia presne venuje. Doktor Štekláč sa rozhovoril o náročnej práce opatrovateliek alebo plánoch do budúcnosti   – o dennom stacionári pre seniorov.
Komisia, ktorej predsedáte, sa volá sociálno-zdravotná a bytová, čomu konkrétne sa komisia venuje?
Názov je široký a komisia sa venuje týmto trom oblastiam. Sociálnu oblasť v Dúbravke podľa zákona  realizuje zväčša Oddelenie sociálnych vecí  a zdravotníctva miestneho úradu, ktoré, si myslím, pracuje veľmi dobre. Ako komisia v sociálnej oblasti podporujeme jeho aktivity,  vytvárame vlastné aktivity, prevažne koordinačné, napríklad opatrovateľskej službe sme zorganizovali seminár s oblekom simulujúcim sťaženú hybnosť u starých a chorých ľudí.

Aktuálne má mestská časť Dúbravka problém zabezpečiť opatrovateľky personálne. Práca je ťažká, vyčerpávajúca a slabo hodnotená. Zaoberala sa tým komisia?
Zaoberali sme sa tým. Je to práca, ktorá je veľmi ťažká, a je tu vysoké riziko vyhorenia, človek sa stretáva s ťažkými stavmi. Niektoré opatrovateľky odchádzajú samé, niektoré majú zdravotné problémy. Snažíme sa apelovať na verejnosť, hovoríme o tom, napríklad aj na zasadnutí Červeného kríži, kde je veľa sestier, hovoríme, že keby mali záujem, privítali by sme to.

Môžu túto prácu robiť aj ľudia, ktorí na ňu nemajú vzdelanie?
Dá sa urobiť opatrovateľský kurz, ktorý vyškolí človeka v tých zručnostiach, ktoré by mal mať opatrovateľ. Nemôže to teda robiť úplný laik, ale dá sa zorganizovať takýto kurz.

Aké je pôsobenie komisie  v oblasti zdravotníctva?
Žiaľ, obec má prakticky nulové kompetencie v oblasti organizácie zdravotnej starostlivosti. Delia si ich medzi sebou ministerstvo, samosprávny kraj a zdravotné poisťovne. Môže však pôsobiť v oblasti verejného zdravia za účelom propagácie zdravého životného štýlu, ktorý vedie k nižšej chorobnosti. Tu komisia v spolupráci s Červeným krížom v Dúbravke a inými organizáciami organizuje prednášky o zdraví s rôznymi špecialistami. Formou dotácie  podporila skríningové vyšetrovanie zraku u detí v materských škôlkach. 

Obracajú sa na vás, prípadne na iných členov komisií, obyvatelia, ak áno s akými podnetmi a problémami? Prípadne s akými podnetmi sa môžu Dúbravčania na komisiu obrátiť?
Podnety sa občas objavia. V roku 2015 sme riešili problém jedného obyvateľa, ktorý žiadal o pridelenie bytu tým spôsobom, že priamo oslovoval komisiu. Komisia má poradnú funkciu pri prideľovaní bytov. Nebol však v zozname žiadateľov, lebo nespĺňal kritériá. Žiadateľom o pridelenie obecného nájomného bytu, môže to byť totiž len človek, ktorý neprišiel vlastným pričinením o vlastný byt. Musíme sa riadiť zákonom, nemôžeme sa hrať na populárnych a byty prideľovať mimo týchto kritérií.

Kritériá pre pridelenie bytu sú jednotné alebo sú v mestských častiach rôzne?
Nie sú rôzne, sú určené zákonom o dotáciách na rozvoj bývania a sociálnom bývaní, kde je zadefinované, kto môže byť žiadateľom o byt. Platia tu tiež postupy stanovené všeobecne záväzným nariadením hlavného mesta o nájme bytov a obytných miestností. Žiadateľ napríklad nesmie vlastniť iný byt, musí mať nejaký príjem, pri ktorom hranica nesmie prekročiť trojnásobok životného minima a zároveň nesmie ísť pod 1,2 násobok životného minima. Žiadateľ musí byť totiž schopný platiť nájom a zo zvyšku by mal vedieť vyžiť.

Aký je postup pri priradení bytu. Prípadne, má mestská časť vôbec voľné byty?
Ak žiadateľ splnil kritéria, je zaradený do poradovníka, spĺňanie kritérií sa každý rok prehodnocuje  a naša komisia podľa aktuálneho zoznamu žiadateľov navrhuje pridelenie, má poradný hlas. V súčasnosti však nemá mestská časť voľný byt, nie je samozrejmé, že by sa byt uvoľnil, pretože každý sa snaží udržať si strechu nad hlavou a fluktuácia nájomcov v našej mestskej časti je veľmi nízka.  Na jeseň v roku 2016 sme však prideľovali dva byty, ktoré sa uvoľnili. Bolo to náročné, komisia opakovane zasadala a preberali sme každého z toho zoznamu.  Komisia sa pri výbere vhodného kandidáta snaží zohľadniť kritériá ako sú – počet maloletých detí v domácnosti, školopovinný vek detí, výška čistého príjmu domácnosti, vek žiadateľa, možno aj hendikep, zdravotný stav, samoživiteľstvo a podobne.

Koľko je približne ľudí v takom zozname žiadateľov o nájomný byt v Dúbravke?
Zoznamy sú dva. Žiadatelia o mestské nájomné byty, ktoré má v správe mestská časť, to je nájomný bytový dom na ulici Pri kríži.  V zozname tu je okolo 20 žiadateľov a trochu viac žiadateľov je aj v zozname o obecný nájomný byt, ktoré nie sú na ulici Pri kríži, ale sú to byty v rôznych bytových domoch alebo v školských zariadeniach.

Na zasadnutiach komisie sa predstavujú aj organizácie, neziskovky, ktoré ste takto spoznali?  Ako ich komisia podporuje?
Prideľujeme dotácie, v roku 2015 a 2016 sme v každom roku mali možnosť prideliť dotácie do výšky 3-tisíc eur dokopy. Máme istý mechanizmus, ktorým posudzujeme jednotlivé združenia a organizácie. V prvom rade skúmame ich etablovanosť. 

Musia to byť dúbravské organizácie?
Nemusia byť, sídlo môže mať organizácia niekde inde, ak vykonáva činnosť  v Dúbravke alebo pre Dúbravčanov.  Bolo sa tu predstaviť napríklad Centrum rodiny, nedávno tu bol zástupca z Úsmevu ako dar, ktorý prišiel informovať o činnosti, akú robia, majú napríklad rodinnú terapiu v ubytovni Fortuna. Na poslednom zasadnutí sme schvaľovali napríklad žiadosť združenia Venuša, ktoré spája ženy po karcinóme prsníka. Podporujeme napríklad Depaul Slovensko,   Úniu nevidiacich a slabozrakých Slovenska, OZ Čmelík, OZ Vagus,  Bratislavský spolok nepočujúcich, Tanečný klub Danube, ktorý pri tanci integruje postihnutých, Miestny odbor Jednoty dôchodcov v Dúbravke a mnohé iné.

Vaša komisia je špecifická, pracovala alebo chodieva aj na výjazdy do terénu?
Boli sme napríklad pozrieť do Zariadenia komunitnej rehabilitácie Gaudeamus na Mokrohájskej, ktoré spadá pod Bratislavský samosprávny kraj.

Počas prieskumu, ktorý robili Dúbravské noviny medzi obyvateľmi, s otázkou, čo považujú Dúbravčania za prioritu, čo by potrebovali a chceli. Padol aj návrh na zriadenie terénneho pracovníka.
Diskutovali sme o tom, že by pri mestskej časti existoval terénny pracovník, no nebolo nám v danej chvíli jasné a nebolo predložené, čo by vlastne pracovník robil. Argumentoval som tým, že najskôr presne zadefinujme náplň. Nemôžeme niekoho zamestnať a potom riešiť, čo bude robiť. Je však dobré, že sa diskutuje. Napríklad v súvislosti s ľuďmi bez domova sme podporili organizáciu Depaul. Vlani napríklad existovala spolupráca s organizáciou Depaul a  ľudia bez domova chodili pomáhať s upratovaním v Dúbravke. 

Čomu sa ešte komisia venovala, venuje?
Veľkou výzvou pre rok 2015 bolo, že mestská časť potrebovala vypracovať Komunitný plán sociálnych služieb  a vypracovával sa v tom čase aj Program hospodárskeho a sociálneho rozvoja Dúbravky. Boli to dva nosné a rozsiahle dokumenty, ktoré Dúbravka potrebovala a komisia tomu preto venovala dosť veľa času.

Nie sú tie dokumenty len akousi povinnou formalitou?
Môže sa to tak javiť, keď dostanete na stôl niekoľko desiatok strán dokumentu a niektorí ľudia môžu mať pocit, že sa to nariadilo, keďže sme sa stali súčasťou Európskej únie a že to nemá zmysel a je to len povinnosť zo zákona. Pravda je taká, že tieto dva programy, tieto dokumenty, by mali byť víziou o tom, ako bude mestská časť vyzerať.  Nie je to niečo, čo sa musí splniť do bodky, je to pohľad do budúcnosti, ako to asi bude vyzerať. V tejto chvíli vieme povedať, že Dúbravka patrí, čo sa týka priemerného veku, k jednej z najstarších mestských častí Brati-
slavy. Vieme, že sa priemerný vek bude zvyšovať a populácia starne, starne nezadržateľne. Kým teraz sú štyria pracujúci, teda ľudia v produktívnom veku na jedného seniora, tak v roku 2030 to budú dvaja. 
Celkovo teda bude problém, akým spôsobom tí dvaja pracujúci utiahnu celú spoločnosť a zvyšok populácie. Dívali sme sa preto do budúcnosti, ako by mala vyzerať sociálna práca v budúcnosti, ktoré formy sociálnej pomoci sa budú podporovať. Dnes je trend, že sa snaží sociálna pomoc individualizovať. 
Keď aj dnes človek potrebuje sociálnu pomoc, či už zo sociálneho alebo zdravotného hľadiska, a je už vo vyššom veku, je snahou, aby ostal v domácom prostredí a chodil mu niekto pomáhať, aby sa ľudia nekoncentrovali v nejakých zariadeniach, kde bude veľa ležiacich vo vysokom veku a stratia tak motiváciu k životu. Tak je otázne, ako sa to bude riešiť.

To ale asi nie je úlohou komisie, teda nie je to úplne v jej moci.
Spolupodieľali sme sa na tých dokumentoch a otázkou je, čo bude za tých 15 či 20, 30 rokov, môžeme určiť preferenčné trendy. 
Napríklad, aby sa nezriaďovali veľké domovy dôchodcov, ale aby sa preferovali denné stacionáre, kam seniora jeho deti ráno privezú ako do škôlky a poobede si ho vyzdvihnú  a večer strávi s rodinou.

Dúbravka nemá takýto denný stacionár.
Robili sme aj prieskum verejnosti a zisťovali sme názory, verejnosť by bola naklonená. 
Len financovanie denných stacionárov je dosť náročné, a preto v súčasnosti nie je trend ich veľmi otvárať, no viem si predstaviť, že by sa v budúcnosti otvoril, napríklad že by bol denný stacionár v budove úradu na Žatevnej, keby sa miestny úrad presťahoval do zrekonštruovaného domu kultúry.            
 Lucia Marcinátová

Tam, kde spievala Koščová, tancovala Klnka a tvorili remeselníci
„Krásne bude počasie, popadajú anjeli, priletia z výšky k nám dole,“ zaspievala Dúbravčanom Katka Koščová. Jej vystúpenie zakončilo tohtoročný Dúbravský veľkonočný jarmok.  K remeselníkom a stánkarom jarmoku  patril totiž aj kultúrny program – koncerty, divadielka, tanec folklórneho detského súboru Klnka.
Na záver dvojdňového podujatia ozaj krásne počasie, o akom spievala Katka Koščová, jarné  zapadajúce slnko, atmosféra, pospevovanie, stretnutia, rozhovory. Výnimočná bodka za výnimočným víkendom.
Dúbravský veľkonočný jarmok sa rozložil pred Domom kultúry Dúbravka a aj vo vnútri kultúrneho domu už tretí rok.  Aprílové dvojdňové podujatie organizoval Projekt Život v spolupráci s Mestskou časťou Bratislava-Dúbravka.
Náušnice, tašky či šaty, originálna keramika, drevené a handmade hračky, no aj výrobky, ktoré predznamenávali sviatky jari, Veľkú noc...
Korbáče, vajíčka maľované či z bavlniek, kuriatka, stužky.  Medzi stánkami remeselníkov sa dal nájsť aj stolík s výrobkami dúbravských seniorov z Denného centra 4 na Žatevnej a teda bolo čo obdivovať.
Dúbravský jarmok má byť podľa organizátora Manik z Projektu Život iný než ostatné jarmoky. Nie je totiž založený na kolotočoch či cukrovej vate, ale na remeselných výrobkoch, prírodných produktoch a zdravých pochutinách, ktoré bežne jarmok neponúka. To sa vo vnútri kultúrneho domu podarilo, v stánkoch pred kulturákom sa dalo nájsť síce všeličo, napriek tomu bol však jarmok iný. Bol dúbravský, svojou atmosférou, stretávaním sa s priateľmi,  so susedmi.                      
(lum)
Pre Dominiku sú fanúšikovia armádou
Mladá speváčka Dominika Mirgová vypredala kultúrny dom. Svoju Armáda tour ukončila v Dúbravke.
Armáda tour je prvé sólové turné speváčky Dominiky Mirgovej. V Dome kultúry Dúbravka sa predstavila so svojou energickou šou  v sprievode živej kapely a tanečnej skupiny VIP Crew.
Dominika na popovú scénu prerazila vďaka celoslovenskej speváckej súťaži Superstar, kde sa dostala až do finále. V roku 2008 vydala svoj prvý album s názvom Dominika Mirgová. Vo svojich piesňach spieva o pocitoch, dojmoch, zážitkoch, ktoré sama prežila. Jej texty sú autentické, a  sú tak blízke fanúšikom.
Na koncerte odzneli speváčkine najväčšie hity ako Nová, Labuť, L.A.S.K.A., Je koniec  či Swing. Pomalé piesne sa striedali s dynamickejšími, pri ktorých Dominika tancovala a so svojou skupinou predviedla divákom zaujímavú šou. Hľadisko bolo vypredané, fanúšikovia sa zabávali a spievali spolu s interpretkou.
Koncert v Dúbravke bol konečnou bodkou za Mirgovej turné po Slovensku, preto ju prišli podporiť jej kamaráti ako Miro Jaroš či Michal Sabo. Dominika si na záver zahrala na klavíri a piesňou Talizman sa rozlúčila so svojou takzvanou armádou, ktorou označuje svojich fanúšikov.
Dominika prezradila, že jej hudobným vzorom je nielen speváčka Rihanna, ale aj jej otec, ktorý je sám hudobníkom. Do budúcnosti chce pokračovať okrem spevu  aj v rozvíjaní tanečnej školy.
Lucia Malčeková
Narcis tour odštartovala v Dúbravke
Deň narcisov je nosným projektom organizácie Liga proti rakovine.  Tento rok v rámci zbierky na podporu ľudí, ktorí bojujú s touto zákernou chorobou, zorganizovala Liga proti rakovine aj takzvanú Bratislava Narcis tour. Odštartovala ju práve v Dúbravke, presne 7. apríla na Deň narcisov.
Dom kultúry Dúbravka ožil podvečer Dňa narcisov kultúrou a podporou dobrej myšlienky. Na pódiu vystúpila skupina Fragile, ktorá prepojila svoje dlhoročné priateľstvo a sympatie s Ligou proti rakovine, aby podporila ľudí bojujúcich s rakovinou a rozdávala svojimi koncertmi nádej tak, ako to robí žltý narcis už 21 rokov. Po Dúbravke pokračovala Fragile koncertmi v iných mestských častiach, časť zo vstupného venuje na podporu programov Ligy.
Fragile je slovenská vokálna skupina zložená z viacerých populárnych osobností, ktorá vystupuje bez použitia hudobných nástrojov takzvaná a capella. Tvorí ju Braňo Kostka, Soňa Norisová, Jana Golisová, Helena Krajčiová, Svetlana Rymarenko, Slavo Košecký, Martin Madej.
Skupina interpretuje rockové, popové či džezové hity svetových umelcov. Známym piesňam svojou kreativitou a hravosťou dávajú zaujímavú novú tvár. Ich predstavenie bolo plné nielen výbornej hudby, ale aj skvelého humoru.                    
  Lucia Malčeková
Aktovka Vincenta Šikulu sa otvorila v Dúbravke
Pri príležitosti nedožitých 80. narodenín spisovateľa, zaslúžilého umelca Vincenta Šikulu, sa počas apríla otvorila v dome kultúry v Dúbravke  výstava pod názvom Aktovka Vincenta Šikulu.  Na fotografiách výstava predstavila tvorivé a životné zázemie spisovateľa.
Výstavu Aktovka Vincenta Šikulu pod kuratelou jeho dcéry Veroniky pripravila Malokarpatská knižnica v Pezinku ako súčasť osláv nedožitých 80. narodenín a 15. výročia úmrtia  spisovateľa a filmového scenáristu Vincenta Šikulu.
Slávnostne bola otvorená minulý rok v septembri v Modre. Potom začala výstava putovať. Najskôr do Pezinka následne do rodnej obce Vincenta Šikulu Dubovej, kde spisovateľ našiel aj miesto posledného odpočinku, neskôr do Ivanky pri Dunaji, kde pôsobil dlhší čas ako organista, člen divadelného súboru a dychovky, odtiaľ do Malaciek. Po Malackách sa výstava zastavila v Dúbravke.
Fotografie mapovali tvorivé a životné zázemie spisovateľa, nielen v modranskom prostredí, ale aj uprostred súrodencov, priateľov, kolegov... 
Výstava nie je autorská, fotografie pochádzajú z rodinných archívov, od priateľov, ale nájdete na nej aj fotografie od mnohých známych fotografov.
Návštevníci sa tak mohli veľa dozvedieť o živote umelca, jeho umeleckej tvorbe a aj niektoré „pikantérie“ z úst jeho dcéry Veroniky.
Boris Topoľský
Veľkonočný koncert spojil zbory, deti, chrámový spev aj operu
V sobotu 22. apríla zaplnilo Kostol svätého Kozmu a Damiána množstvo ľudí, ktorí sa prišli pozrieť na Veľkonočný koncert pre Dúbravčanov. Popri vianočných či veľkonočných sviatkoch sa stal koncert už tradíciou.
Veľký zážitok prišiel už na úvod veľkonočného koncertu v starom dúbravskom kostole. Úvodná autorská pieseň Anky Repkovej s názvom Hlas. Zbor Anky Repkovej ukončil svoje vystúpenie piesňou Oh, Happy day.
Potom vystúpili žiaci zo Základnej umeleckej školy Eugena Suchoňa, ktorí svojím talentom neprestanú nikdy prekvapovať.
Veľmi silný moment večera bol spev dúbravského tenora Petra Oswalda, ktorého pri prvej piesni sprevádzala na priečnej flaute vnučka Barborka. Svoje spevácke umenie tiež predviedli Evanjelický zbor pod vedením Márie Hroboňovej a Lamačšsko-dúbravský chrámový zbor. Dúbravčan Ján Ružovič zaspieval pieseň s názvom Kaplnka, na klavíri a organe po celý večer sprevádzala Jana Ružovičová.
Príhovory dôstojných pánov Miroslava Bederku a Jána Hroboňa otvorili a pohladili srdce i dušu všetkým prítomným. Pánom farárom, účinkujúcim a organizátorom srdečne poďakoval aj starosta a nasledovala posledná skladba, ktorú spievali všetci. Atmosféra aprílového podvečera.
Veľkonočný koncert priniesol každému, kto sa naň prišiel pozrieť, hlboký zážitok a únik od každodenných starostí.    
Zuzana Morávková
Dúbravské rozprávky
Puding a tuláčik Roxy
Dúbravkou povieval už príjemný jarný vzduch. Pani Ružová dopiekla voňavé makové koláčiky a položila ich na okno vychladnúť. Kocúrik Puding sa ponaťahoval na slniečku, a pred ďalším spánkom si zapriadol známu mačaciu pesničku:
„Jar to je už pohoda,
slniečko je lahoda
celý deň si driemem rád
pre kocúra akurát!“
„Jar je veru paráda,
každá mačka má rada,
keď si môže celý deň,
ležať, priasť a driemkať len.”
„Ejha, ejejeeeej, čože to má znamenať?“ zvolala prísnym hlasom Pani Ružová. „Puding, to ty si bol taký loptoš a zjedol si všetky makové koláčiky?“
„Veruže nie. Veď si tu pradiem mačacie piesne, na koláčiky som ani nepomyslel,“ odvetil Puding.
„Tak potom jedine, že by sa okolo domčeka potĺkal nejaký koláčikokradoš alebo veľký hladoš,“ hútala Pani Ružová.
„Hauuu, auuuu..“ ozvalo sa z kríka dolu pod bytovkoou. „Bruško ma bolí, ojojooooj, pomôžte mi joooj!“
Puding neváhal a razom skočil rovno za zvukom. A v tom veľkom chrastí, čakalo veľké prekvapenie – v tej najväčšej húštine sa krčilo drobučké šteniatko:
„Haaaaaaaau, au, prepáčte mi, prosím, volám sa Roxy a spapal som vám všetky koláčiky... au au, boli výborné, ale veľmi ma teraz bruško bolí, au!“
Pani Ružová vzala drobučké neposlušné šteniatko rovno dnu, kde mu navarila liečivý bylinkový čajík. Len čo ho Roxy vypil, uľavilo sa mu.
„Prepáčte, je mi tak ľúto, že som vám všetky koláčiky pojedol, ale bol som už veľmi hladný. Ostal som sám, samučký a nevedel som si rady...“
„To je v poriadku Roxy, nemusel si sa skrývať, radi by sme ťa ponúkli. A z toľkých koláčikov ťa, pravdaže, bruško bolí, bolelo by každého, ak by ich toľko pojedol.“
Keďže bol Roxy veľmi unavený, pripravila mu Pani Ružová teplé miestečko na spanie. 
„Oddnes budeš isto bývať s nami Roxy,“ šepol Puding tuláčikovi do uška, kým zaspával. „A ničoho sa neboj, postaráme sa o teba, aby z teba vyrástol múdry a odvážny psík.”            
Zuzana Lukáčová
Kruhový výhľad z Devínskej Kobyly
alebo kam kráča jej bývalá vojenská základňa
Budovanie rozhľadní na vrcholoch kopcov, kde výhľadom bráni vegetácia, je, myslím si, dobrou vecou. Samozrejme, pokiaľ pri tom nemajú padnúť za obeť stromy a nemá to mať aj iný negatívny vplyv na prírodu, napríklad v prírodných rezerváciách. 
Vrchol Devínskej Kobyly takýmto prípadom nie je. Rúbať by sa tu kvôli rozhľadni nemuselo, a prírodná rezervácia so 4. stupňom ochrany prírody sa rozprestiera niekoľko stovák metrov nižšie – v stepnej a lesostepných zóne medzi Devínom a Devínskou Novou Vsou.   
Ako už zarezonovalo v niektorých médiách, mestská časť Devínska Nová Ves v spolupráci s  bratislavskou župou spracováva vraj projekt výstavby rozhľadne na úplnom vrchole Devínskej Kobyly a tento chce zrealizovať čím skôr.
Starosta Devínskej  Milan Jambor predpokladá, že z toho bude top turistická destinácia v Bratislave – dostanete sa tam asfaltkou na bicykli, sú tam nádherné výhľady na Zobor a Viedeň, Alpy sú samozrejmosť.

Dôvody, prečo na Kobyle
Nuž, to všetko je z Devínskej Kobyly vidieť aj bez rozhľadne, len nie z jedného miesta. Vidieť dokonca aj Dúbravku.  Hoci ten výhľad nie je počas celého roka, ale len keď opadne lístie zo stromov, alebo keď lesníci spravia na západnej stráni Devínskej  Kobyly nejakú tú takzvanú ozdravnú ťažbu, pri ktorej padne na jednom mieste niekoľko stromov, takže vznikne „čistinka“.       
PhDr. Ladislav Khandl, autor publikácie Rozhľadne – 65 lokalít s rozhľadňami (2012) a podpredseda Klubu slovenských turistov (2002-2010), vo svojom článku, zverejnenom v Bratislavskom kuriéri v decembri 2016, uvádza až 7 dôvodov prečo by sa na Devínskej Kobyle mala postaviť rozhľadňa. 
Jedným z nich je, že vybudovaním rozhľadne na vrchole sa môže naštartovať revitalizácia tejto vzácnej a predtým navštevovanej lokality, v kombinácii s novým využitím areálu, možno aj s novým poslaním jestvujúcich, ale nateraz skľučujúco značne zdevastovaných bývalých vojenských objektov, ktoré sú v súčasnosti pre ministerstvo obrany prebytočné. 
Okrem toho uvádza, že objekty v budúcom súkromnom vlastníctve či vlastníctve župy, mesta, či mestskej časti by postupne mohli slúžiť vhodnými službami pre návštevníkov lokality. Pri slovenských rozhľadniach ako napríklad Rohuľa, Čierna hora, Kloptaň, bývajú aj turistické útulne, ak nie s možnosťou prespania, tak aspoň schovania sa pred nepohodou, čo je na vrchole kopca veľmi žiadané.
Nemuselo by ísť o nový objekt, ale o adaptáciu pomerne zachovalého najzápadnejšie situovaného objektu v areáli pod vrcholom, podotýka.  
Predpokladom ku všetkému však je, aby sa vrchol kopca jednoznačne vyňal z možnosti uzatvorenia pred verejnosťou zo strany budúceho vlastníka objektov či pozemkov, a aby sa znovu vrátila červená a zelená značkovaná turistická trasa až na vrchol Devínskej Kobyly, dodáva Ladislav  Khandl. 

Samostatný projekt, 
či  koncepcia?
Otázne je „len“ to, či projekt, ktorý spomína starosta Jambor, sa pripravuje ako samostatná jednotka, teda nezávisle na tom, čo sa na Devínskej Kobyle improvizovanými krokmi do budúcnosti pripravuje, respektíve ako následok improvizácie vznikne alebo či takýto projekt je súčasťou nejakej širšej koncepcie, o ktorej však, minimálne verejnosť, nič netuší.
Ale keďže sa ministerstvo obrany snaží predávať jednotlivé stavebné objekty bývalej vojenskej základne rôznym záujemcom, a vzhľadom na to, že sa objavili v ponukách realitných kancelárií inzeráty na odpredaj jednotlivých pozemkov z tejto lokality, dá sa usudzovať, že sa schyľuje k improvizácii v otázke budúceho osudu pozemkov a objektov danej bývalej vojenskej základne.  
Dúbravka si vo svojom strategickom dokumente Program hospodárskeho rozvoja a sociálneho rozvoja Mestskej časti Bratislava-Dúbravka na roky 2015-2024, na str. 74 v kapitole Opatrenie 3.3.2 “Rozvoj cestovného ruchu” dala za cieľ: Vypracovať v spolupráci so susednými mestskými časťami strategickú štúdiu dlhodobého rozvoja rekreačnej oblasti Devínska Kobyla.
Záväzok je zatiaľ nesplnený, ale je to cieľ na 10-ročné obdobie, a tento rok je v ňom len tretí v poradí.
Pre tých, ktorým chýba kruhový výhľad z „Dúbravsko-Devínskej Kobyly“, je tu pár záberov hlavne tými smermi, kde vo výhľade bránia stromy:   
Text a foto: Marcel Burkert
 miestny poslanec
Opäť Športové hry seniorov
Predposledný piatok v mesiaci máj je v posledných rokoch vyhradený pre dúbravských seniorov. V piatok 19. mája sa v Parku Pekníčka uskutoční tretí ročník Športových hier seniorov. V rámci podujatia sa bude konať Deň zdravia (zdravotnícka osveta a ukážky poskytovania prvej pomoci).   
Prezentácia sa začína už o 8.00 a potrvá do 8.55 hod. Slávnostné otvorenie je  na programe o 9.00 hodine. Podujatie organizuje MČ Dúbravka, Komisia športu a Rada seniorov, a, opäť sa uskutoční pod záštitou starostu Martina Zaťoviča.                                                                      
Záujemcovia sa môžu prihlásiť do 12. mája elektronicky na radaseniorov@gmail.com, alebo na telefónom čísle (6920 2550) a to v pondelok až v stredu medzi 10.00 – 12.00 hod. Prihlásiť sa môžete aj priamo v mieste konania podujatia. Akcia sa koná pri príležitosti Dňa matiek a Dňa otcov. Kto môže štartovať, nám povedal predseda Komisie športu MZ Dúbravka Branko Semančík:
„Predovšetkým len obyvatelia Dúbravky. Seniorov sme rozdelili do troch kategórií. A to od 61 do 65, od 66 do 70 a 71 a viac rokov. Rozhodujúce je, kto dosiahne daný vek v roku, bez ohľadu či to bude v januári, alebo v decembri. Súťažiť sa bude v šesťboji a to v behoch na 50 a 100 m,  v hode granátom na cieľ, v hode medicinbalom do diaľky, v hode na basketbalový kôš a v streľbe futbalovou loptou na malú bránku.“
(pet)
Miesto korčúľ si obuli tenisky  
Národný beh Devín – Bratislava patrí medzi najstaršie atletické podujatia na Slovensku. Po prvýkrát sa bežalo z Devína v roku 1921, a tým sa podujatie zapísalo do histórie atletiky ako najstarší cestný beh a zároveň najstaršie atletické podujatie na Slovensku. Prvé ročníky mali len zopár bežcov a tisíce nadšených divákov.   
Jubilejný ročník tento rok absolvovalo tisíce bežcov a pribudlo ešte viac divákov. Na jubilejnom 70. ročníku, ktorý organizovala STARZ, sa postavilo 6002 vytrvalcov. Medzi nimi nechýbali ani známe tváre z kultúry či z iných športov, ale aj hokejisti z dúbravského ŠHK HOBA. „Bol to môj nápad, aby si dorastenci a juniori, ktorí sa na to cítia,  vyskúšali tento beh. Ani sám som neveril, že sa táto myšlienka stretne s takou odozvou. K 18 hokejistom sa pridal aj šéftréner mládež Ivan Feneš a tréner Ľubomír Líška. Bolo to veľmi pekné podujatie a všetci naši hokejisti si ho pochvaľovali a už sa tešia na budúci rok,“ povedal športový riaditeľ ŠHK HOBA Branko Semančík.
Trasu dlhú 11 625 m z hokejistov HOBY v kategórii do 39 rokov najlepšie zvládli Michal Minaračík (793. miesto – čas 0:57,11), Oliver Horváth (831 – 0:57,37) a Marián Schmied (903 – 0:58,16) .
V súťaži družstiev hodnotili organizátori 152 celkov, z ktorých HOBA obsadila 62. miesto. 
V kategórii 40 – 49 rokov bežal aj poslanec MZ Dúbravka Marcel Burkert. Časom 0:52,28 obsadil 103. miesto.
(pet)
Pozvánka na futbalový kemp                                                                                                                                        
Už sa stalo tradíciou, že Futbalový klub polície Dúbravka organizuje  počas letných prázdnin Futbalový kemp 2016 pre chlapcov a dievčatá od 6 do 13 rokov. Tentoraz sa pre veľký záujem uskutočnia až dva turnusy. Prvý v termíne 3. – 7. júl a druhý 21. – 25. august. Každý deň budú dva tréningy pod odborným pedagogickým vedením.

Miestom konania kempu bude športový areál ZŠ Beňovského. Zraz detí bude vždy ráno medzi 8.00 – 8.30, ukončenie o 16.30. V cene za jeden kemp 90 eur je okrem dvoch tréningov, obed, pitný režim, ovocie, tričko, diplomy a CD. Vyplnenú prihlášku, ktorú nájdete na stránke www.fkp.sk, treba poslať na mailovú adresu s.gubrica@gmail.com, alebo priniesť osobne každý deň medzi 16.00 – 18.00 h na štadión Športového centra polície (bývalý ŠKP) Dúbravka, ul. M. Sch. Trnavského najneskôr do 30. mája!                                                               
Nakoľko je kemp limitovaný kapacitou, organizátori budú za záväznú prihlášku považovať úhradu  90 eur na číslo účtu IBAN SK77 11000000 0026 2416 2234. Pri úhrade treba uviesť variabilný symbol (dátum narodenia dieťaťa a do poznámky meno). 
Čo môžu deti a ich rodičia od kempu očakávať? Hovorí jeho hlavný organizátor Štefan Gubrica: 
„Tréningový, vzdelávací  a zábavný program pod odborným vedením (Coerver coaching) je zameraný na osvojenie a zdokonalenie individuálnych a skupinových futbalových zručností jednotlivca a kolektívu.
Nebudú chýbať ani rôzne doplnkové hry, ako stolný futbal, stolný tenis a podobne. Verím, že kemp prinesie opäť radosť a potešenie z futbalu a tiež získanie nových priateľov.“                                                                                                                               
(pej)
Miesto korčúľ si obuli tenisky  
Národný beh Devín – Bratislava patrí medzi najstaršie atletické podujatia na Slovensku. Po prvýkrát sa bežalo z Devína v roku 1921, a tým sa podujatie zapísalo do histórie atletiky ako najstarší cestný beh a zároveň najstaršie atletické podujatie na Slovensku. Prvé ročníky mali len zopár bežcov a tisíce nadšených divákov.   
Jubilejný ročník tento rok absolvovalo tisíce bežcov a pribudlo ešte viac divákov. Na jubilejnom 70. ročníku, ktorý organizovala STARZ, sa postavilo 6002 vytrvalcov. Medzi nimi nechýbali ani známe tváre z kultúry či z iných športov, ale aj hokejisti z dúbravského ŠHK HOBA. „Bol to môj nápad, aby si dorastenci a juniori, ktorí sa na to cítia,  vyskúšali tento beh. Ani sám som neveril, že sa táto myšlienka stretne s takou odozvou. K 18 hokejistom sa pridal aj šéftréner mládež Ivan Feneš a tréner Ľubomír Líška. Bolo to veľmi pekné podujatie a všetci naši hokejisti si ho pochvaľovali a už sa tešia na budúci rok,“ povedal športový riaditeľ ŠHK HOBA Branko Semančík.
Trasu dlhú 11 625 m z hokejistov HOBY v kategórii do 39 rokov najlepšie zvládli Michal Minaračík (793. miesto – čas 0:57,11), Oliver Horváth (831 – 0:57,37) a Marián Schmied (903 – 0:58,16) .
V súťaži družstiev hodnotili organizátori 152 celkov, z ktorých HOBA obsadila 62. miesto. 
V kategórii 40 – 49 rokov bežal aj poslanec MZ Dúbravka Marcel Burkert. Časom 0:52,28 obsadil 103. miesto.
(pet)
Mária Raffayová obhájila
Komisia športu a Rada seniorov usporiadali koncom marca druhý ročník stolnotenisového turnaja seniorov. Prvenstvo v súťaži žien si z úvodného ročníka       zopakovala Mária Raffayová. Turnaja sa zúčastnilo 19 seniorov.
Na ďalších medailových priečkach sa umiestnili tak ako vlani T. Slatkovská a N. Lišťáková. Len si vymenili poradie. U mužov triumfoval premiérovo V. Lišťák. Nie je bez zaujímavosti, že jeho manželka Natália obsadila v súťaži žien tretie miesto. Ceny najlepším odovzdali starosta Martin Zaťovič, jeho manžeka Zdenka, predseda Komisie športu Branko Semančík a koordinátorka Rady seniorov Zuzana Marková.
KONEČNÉ PORADIE – muži: 1. Vladimír Lišťák, 2. Rudolf Zimányi, 3. Stanislav Vozár, 4. Marián Tibenský. Ženy: 1. Mária Raffayová, 2. Terézia Slatkovská, 3. Natália Lišťáková, 4. Jarmila Brúsilová.                                                               (efý)
Nábor detí                                                                                                                      
Futbalový klub polície Dúbravka hľadá mladých futbalistov. Preto pozýva do svojej predprípravky chlapcov a dievčatá ročníkov 2009 – 2012. A tiež chce doplniť svoje prípravky o ročníky narodenia 2006 – 2008. Nábor sa uskutoční vždy v utorok, stredu a štvrtok medzi 17.00 – 18.00 hod.v mesiacoch máj a jún na futbalovom štadióne Športového centra polície (ul. M. Sch. Trnavského). Chlapci a dievčatá si musia priniesť kopačky, tričko, trenírky a tepláky. Prípadné podrobné informácie môžete získať na telefónnom čísle 0903 434 035 (Š. Gubrica).                  
(pej)
Výsledkový servis
□ FUTBAL
● DRUHÁ LIGA – skupina A, ženy, 15. kolo: FK Dúbravka – ŠK Svätý Jur 0:2 (0:1). Priebežné poradie: 1.NMŠK 1922 Bratislava 42, 2.Spartak Trnava A 33, 3.ŠK Vrakuňa 31,... 7.FK Dúbravka 16, 11.TJ Kopčany 1. ● PIATA LIGA, muži – 18. kolo: FK Dúbravka – FK ŠK Danubia Hrubý Šúr 10:3 (5:1), góly Dúbravky: Hamed 3, Vacula (11 m), Vohralík, V. Sýkora, A. Gašparovič, R. Sýkora. A. Blanár a Krajč (vl.). Priebežné poradie: 1.FKM Karlova Ves 35, 2.TJ Jarovce 29, 3.ŠK Nová Dedinka 27,... 10.FK Dúbravka 9, 12.ŠKO Miloslavov 5. ● DRUHÁ LIGA BFZ, starší žiaci – 20. kolo: FKP Dúbravka – ŠK Žolík Malacky 3:2. Priebežné poradie: 1.SDM Domino 51,... 10.FKP Dúbravka 19, 15.FC Ružinov 4.                            
● DRUHÁ LIGA BFZ, mladší žiaci – 20. kolo: FKP Dúbravka – ŠK Žolík Malacky 3:5.. Priebežné poradie: 1:FK Rača 46,... 11.FKP Dúbravka 14, 15.PSČ Pezinok 7.                                 ● STARŠÍ ŽIACI, OblFZ Bratislava – mesto,  22. kolo: FK Dúbravka – FK Vajnory 0:12. Priebežné poradie: 1.FK Vajnory 52,... 16.FK Dúbravka 9, 17.ŠK Slovan Bratislava C (dievčatá) 7. ● PRÍPRAVKA A/1 – 15. kolo: FCA Petržalka - FKP Dúbravka 12:0. Priebežné poradie: 1.ŠK Slovan Bratislava 37,... 13.FKP Dúbravka 0. ● PRÍPRAVKA B/1 – 15. kolo: FCA Petržalka - FKP Dúbravka 4:4. Priebežné poradie: 1.FK Inter Bratislava 36,... 5.FKP Dúbravka 26, 13.Lokomotíva Devínska Nová Ves 0. ● PRÍPRAVKA C –  15. kolo: FCA Petržalka - FKP Dúbravka 7:2. Priebežné poradie: 1.ŠK Vrakuňa 39,... 9.FKP Dúbravka 19, 13, 13.FC ŠTK Šamorín ● PRÍPRAVKA A/2 14. kolo: FK Dúbravka – FC Malacky 1:8. Priebežné poradie: 1.MŠK Iskra Petržalka 29,... 11.FK Dúbravka 3. ● PRÍPRAVKA B/2 - 14. kolo: FK Dúbravka – FC Malacky 3:4 Priebežné poradie: 1.FC Malacky 35,... 7.FK Dúbravka 12, 11.ŠK Nová Dedinka 4.                   
□ HOKEJ
● LIGA KADETOV, regionálna baráž, skupina západ (9. ŠHT, U15) –  14. kolo: ŠHK HOBA – HK Ružinov 2:5. Konečné poradie: 1.HK Gladiators Trnava 28,... 6.ŠHK HOBA 8,8.HK Levice 0. ● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (8. ŠHT, U14) ZsZĽH, nadstavbová časť – 20. kolo: MHMK Nitra – ŠHK HOBA 7:0. Konečné poradie: 1.Slovan Bratislava 31,... 4.ŠHK HOBA 14, 6.MHKM Skalica 8.                                                                                                                    ● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (7. ŠHT, U13) ZsZĽH, nadstavbová časť – 20. kolo: MHMK Nitra – ŠHK HOBA 5:2. Konečné poradie: 1.Slovan Bratislava 35,... 5.ŠHK HOBA 13, 6.EC Tigers Viedeň (Rak.) 3. ● 1. LIGA, MLADŠÍ ŽIACI (6. ŠHT, U11) ZsZĽH, nadstavbová časť – 20. kolo: ŠHK HOBA – MHMK Nitra 5:10. ● 1. LIGA, MLADŠÍ ŽIACI (5. ŠHT, U10) ZsZĽH, nadstavbová časť – 20. kolo: ŠHK HOBA – MHMK Nitra3:8.
□ VOLEJBAL
● DRUHÁ LIGA ŽIEN, skupina Bratislava 18. kolo: ŠŠK Bilíkova – ŠVK Pezinok 1:3.● PRVÁ LIGA JUNIORIEK, skupina západ – 17. kolo: ŠŠK Bilíkova – Volley project UKF Nitra 3:0 a 3:0. ● M - SR MO KADETIEK, oblasť Bratislava, skupina o 1. – 6. miesto, 10. kolo: ŠŠK Bilíkova A – VK Slávia UK Dráčik B 3:0. ● M-SR STARŠÍCH ŽIAČOK, oblasť Bratislava, skupina o 1. – 6. miesto, 10. kolo: ŠŠK Bilíkova A – VK Studienka 3:0 a 3:0, VK Slávia UK Dráčik A – ŠŠK Bilíkova B 3:0 a 3:0. Skupina o 7. – 12. miesto, 9. kolo: ŠŠK Bilíkova C - VK Slávia UK Dráčik C 3:2 a 3:1. 10. kolo: ŠŠK Bilíkova C – VK GAB Senec 0:3 a 1:3.
(jop)
Hokejku vymenil za loptu a píšťalku
Študent Gymnázia Bilíkova Filip Lepieš je druhým najmladším hokejovým rozhodcom BZĽH
Tohtoročná hokejová sezóna sa pomaly končí. Niektorí hráči už dávnejšie, ďalší nedávno aspoň na chvíľu odložili svoje korčule či hokejky. Sezóna sa končí aj rozhodcom. Svoju prvú sezónu v pruhovanom drese má za sebou aj druhý najmladší rozhodca v Bratislavskom zväze ľadového hokeja (ďalej BZĽH) Filip Lepieš (na fotografii), študent nemeckého bilingválneho štúdia Gymnázia Bilíkova , ktorý v polovici júna oslávi svoje šestnáste narodeniny.
Filip začínal s džudom, ktorému sa venoval asi päť rokov. Potom prešiel do školskej basketbalovej prípravky a po necelých dvoch rokoch sa začal venovať hokeju. „Mal som deväť rokov, a, pravdupovediac, dostal som sa k nemu náhodou. Chcel som sa len naučiť korčuľovať, preto som začal chodiť spolu s mladším bratom Petrom na tréningy pre najmenšie deti do klubu ŠHK HOBA, no hra s hokejkou a pukom ma zlákala. Postupne som prechádzal jednotlivými vekovými kategóriami, začalo ma to baviť, na konci prvej sezóny som už hral zápasy za piatakov. Asi po dvoch odohraných sezónach, počas ktorých som sa učil korčuľovať a pracovať s hokejkou, som z postu obrancu prešiel do bránky. V nej som strávil tri roky až po kategóriu starších žiakov. Na jeseň 2015 som však zmenil šport a presedlal na basketbal, konkrétne do klubu MBK Karlovka, kde trénujem dodnes.“                 
Vráťme sa ešte k hokeju. Prečo sa rozhodol vymeniť post obrancu za brankársky? „Brankári ma odjakživa fascinovali. Pocit, že len od nich závisí, či gól padne, alebo nie, keď už puk letí smerom na bránku, je na nezaplatenie. Iste, s tým je spojený aj neustály tlak zo všetkých strán, ale to je na tom to krásne. Tá mierna nervozita, keď vchádzate na ľad – pre niekoho neprijateľný, pre niekoho úžasný pocit. A keď to začínalo byť zaujímavejšie, asi okolo siedmeho a ôsmeho ročníka, keď chlapci začínali silnieť a ich strely sa začínali zrýchľovať, prichádzal aj pocit zadosťučinenia a radosti z dobre vykonanej práce po každom jednom zákroku. To ma na tom priťahovalo asi najviac. Samozrejme, treba mať pevné nervy a povahu, lebo nie každý to v bránke zvládne.“
Nakoniec onedlho šestnásťročný Filip sa síce v HOBE cítil veľmi dobre, ale hráčsku kariéru ukončil. Prečo? „Práve pri prechode do vyšších kategórií sa začali oddeľovať tí, čo to s hokejom myslia vážne, absolvujú aj rôzne formy individuálnej prípravy (hokejové kempy, extra individuálne tréningy a podobne) a tí, čo hrajú hokej len pre radosť. Ja som patril skôr do tej druhej skupiny. Keď to už začalo byť vážnejšie, s viacerými spoluhráčmi sme sa rozhodli, že skončíme s aktívnym vrcholovým trénovaním a skúsime aj iné športy. Na hokej pri tom nikto z nás určite nezanevrel, len sme potrebovali zmenu. Pre basketbal som sa rozhodol preto, že ma obklopuje prakticky celý život. Doviedol ma k nemu hlavne dedo, ktorý sa basketbalu venuje dlhé roky a mama. S oboma som chodieval hrávať už ako malý chlapec a hráme spolu dodnes. Okrem toho som už mal nejaké základy zo spomínanej prípravky na základnej škole.“                                                                                                                                                          
Filip na ľade zostal, len brankársky dres vymenil za rozhodcovský. Čo bolo impulzom, že sa prihlásil na rozhodcovský kurz? „Už počas toho ako som hrával v HOBE, som raz prišiel za trénerom s tým, že či by som nemohol rozhodovať nejaký tréningový prípravný zápas. Ten mi rád vyhovel a časom som dostával viac a viac príležitostí pri rôznych klubových akciách pre menších hokejistov. Pískal som už ako 12 – 13-ročný. A keďže ma táto činnosť nesmierne bavila a istým spôsobom aj napĺňala, hneď ako som sa dozvedel, že BZĽH organizuje nábor nových rozhodcov, neváhal som a prihlásil som sa, hneď ako to bolo možné, keď som dosiahol vek 15. rokov.“                                                                                            
Ako reagovala rodina na rozhodnutie urobiť si rozhodcovský kurz? „Musím povedať, že veľmi pozitívne. Podporujú ma, a ak čokoľvek potrebujem, viem, že sa na nich môžem obrátiť a vždy mi pomôžu.“ Ktoré súťaže rozhoduješ? “Som limitovaný vekom, zatiaľ pôsobím v súťažiach, delegovaných BZĽH, či už ide o turnaje prípraviek, súťaže mladších i starších žiakov a aj amatérsku ligu mužov.“
Má začínajúci rozhodca svoj vzor? „Mojím vzorom je určite Vladimír Baluška. Jeho ľudský prístup k hráčom, trénerom, či kolegom začiatočníkom je minimálne úctyhodný. Mal som to šťastie, že sme sa už párkrát stretli mimo ľadu, no neviem sa dočkať, kým sa v pomyselnom rebríčku vyšplhám tak vysoko, že sa s ním stretnem na ľade aj ako kolega, rozhodca.“ Brat je hráčom ŠHK HOBA. Už sa stretli na ľade v pozícii hráč - rozhodca? „Áno, už sa stalo, že som rozhodoval zápas, kde hral aj brat. Určite je to zaujímavé pre nás oboch, ale akosi sme si už zvykli. Ja ho beriem ako bežného hráča a on mňa ako normálneho rozhodcu, takže každý sa počas zápasu staráme o to, o čo máme.“
Dá sa to zvládnuť (škola, basketbal, rozhodovanie)? „Keďže navštevujem bilingválne gymnázium, trénujem každý deň v pracovnom týždni a cez víkendy buď hrám basketbalové zápasy, alebo počas sezóny rozhodujem tie hokejové, veľa voľného času mi teda nezostáva. Ale je to moja voľba a som takto spokojný. Robím to, čo ma baví, som obklopený úžasnými ľuďmi a myslím si, že to je asi to najdôležitejšie. Ako hovoria moji rodičia, hlavne vôbec nemám čas rozmýšľať nad blbosťami. Lebo, keď mám chvíľu času, väčšinou ho prespím.“ 
Najbližšie plány s píšťalkou a dlhodobé? „V prvom rade by som rád často rozhodoval a naberal tak veľa potrebných skúseností. Do troch rokov by som sa rád zúčastnil seminára Slovenského zväzu ľadového hokeja a získal vyššiu licenciu potrebnú na rozhodovanie vyšších súťaží. Do budúcnosti si len prajem zdravie a nejaké to hokejové šťastie, aby som pri tejto činnosti mohol ostať tak dlho, ako je len možné. Mojím snom je rozhodovať raz aj na zaujímavom medzinárodnom podujatí, ale to je predo mnou ešte veľmi dlhá cesta...“                              
Filip má za sebou prvý rok v pruhovanom drese. Ako ho hodnotí? „Po skončení mojej prvej sezóny v rozhodcovskom drese môžem povedať, že moje nadšenie ma neprešlo, práve naopak. Už teraz sa teším na ďalšiu hokejovú sezónu, kde obklopený odborne zdatnými staršími kolegami nie len na ľade, ale aj v boxoch časomeračov, budem zbierať cenné skúsenosti a svojou troškou prispejem aj k výchove mladých hokejistov v duchu fair play.“   
Už vie, kam pôjde študovať po maturite? „Myslím si, že mám ešte dostatočne veľa času na to, aby som si vybral odbor, ktorému by som sa v budúcnosti rád venoval. Zatiaľ nemám ani predstavu, ktorým smerom by som sa chcel uberať - či už sú to jazyky, technika, informatika, humanitné alebo prírodné vedy, všetko ma svojím spôsobom baví.“
Jozef Petrovský