Kvet, tanec a úsmev pre mamičky
Programy od detí, zorganizované základnými a materskými školami, Dom kultúry Dúbravka. Ochutnávky, jedlo od šéfkuchára,  skrášľovanie, chvíle pre seba.  Svoje podujatia venované mamičkám si organizovali aj jednotlivé denné centrá. Miesta stretnutí a spoločne strávených chvíľ. Také boli jednotlivé podujatia venované mamičkám. Viac na str. 23
Foto: Ľubo Navrátil
Dom kultúry: Od prenájmu k architektonickej súťaži
Architektonická súťaž na Dom kultúry Dúbravka má víťaza. Do uzávierky súťaže bolo predložených päť návrhov.
Minulé vedenie Dúbravky uvažovalo prenajať Dom kultúry Dúbravka na tridsať rokov spoločnosti New Look Art Agency, ktorej zakladatelia pochádzajú z Ukrajiny. Kultúrny dom mali v roku 2013 dostať za jedno euro ročne s tým, že by firma na seba prebrala náklady, ktoré súvisia s prevádzkou. Zámer nakoniec stopol odpor obyvateľov, Dúbravčania bojovali petíciou.
Súčasný starosta Martin Zaťovič avizoval už pred voľbami rekonštrukciu objektu a presťahovanie troch budov miestneho úradu pod jednu strechu do kultúrneho domu. Postupné zmeny v súvislosti s domom kultúry sa začali vo februári minulého roku. Prebehlo výberové konanie na riaditeľa Domu kultúry Dúbravka. Zmenilo sa vedenie, fungovanie,  koncepcia a systém kultúry v Dúbravke. Po novom je riadená centrálne z Domu kultúry Dúbravka.
Teraz sa pracuje na zmene samotného objektu kultúrneho domu. V marci tohto roku vypísala mestská časť  verejnú anonymnú jednokolovú architektonickú súťaž na riešenie „Rekonštrukcie a dostavby objektu Domu kultúry Dúbravka”.
Cieľom súťaže bolo navrhnúť revitalizáciu centra mestskej časti  projektom, ktorý by mal výrazne zlepšiť kvalitu v oblasti občianskej vybavenosti i celkový výraz mestskej triedy Saratovskej ulice.  Návrh mal tiež aktivizovať potenciál objektu Domu kultúry Dúbravka, novými funkciami a technickým vybavením, dosiahnuť ekonomickú efektívnosť dominanty centra Dúbravky.
Do uzávierky súťaže bolo predložených päť návrhov. Dom kultúry v Dúbravke začal slúžiť na jeseň v roku 1986. Dôvodom vyhlásenia architektonickej súťaže bol súčasný stav objektu, jeho technické a funkčné zostarnutie a tiež zámer Mestskej časti Bratislava-Dúbravka premiestniť do domu kultúry sídlo miestneho úradu, ktorý dnes funguje v troch objektoch.               
Lucia Marcinátová
Viac na str. 2, 3
Miestny úrad v dome kultúry prinesie objektu celodenný život
Tento dom kultúry je len prvou etapou,  z tej druhej mu zostala len slepá dilatačná stena, hovorí expert poroty architektonickej súťaže a autor pôvodnej budovy Ing. arch. Imrich Ehrenberger. Mladým architektom odkazuje, nech sa im darí. Architektúra je dnes vraj tvrdá rehoľa.
Nestáva sa tak často, aby bol autor diela prizvaný ako expert do poroty súťaže na rekonštrukciu a dostavbu vlastného objektu (objektu, ktorý navrhol). 
Keď som v roku 2014 svoj príspevok do publikácie “Dúbravka moja, Tvoja, naša, Vaša" zakončil želaním, že... "Domu kultúry treba priať, aby do potrebnej, či už záchrannej, alebo funkčnej inovácie, jeho osvietený správca raz zapojil renomovaného, ohľaduplného mladšieho kolegu, architekta, ktorý popri tom, že porozumie novým potrebám a požiadavkám, porozumie i kultúre kontinuity a v princípe mu ponechá jeho pôvodnú architektonickú tvár  – veď ona k Dúbravke hádam už i patrí.”..., netušil som, že po 25-ročnom chátraní a architektonickom živorení začne azda Domu kultúry v dohľadnej dobe svitať na lepšie časy. (Príspevok bol pripojený k súťažným podmienkam ako "Životopis DK"  – pozn. red.)

Mohli ste ovplyvniť aj zadanie súťaže a súťažné podmienky?
To, že som sa po rokoch "nezvestnosti" vynoril ako “žijúci autor” a vďaka náhode som sa dostal do pozornosti pána PhDr. Michala Krišku, zostavovateľa a editora vyššie uvedenej publikácie, bol dôvod aj príležitosť na to, že ma starosta Dúbravky Martin  Zaťovič prizval na konzultácie o “budúcom osude” Domu kultúry. Tým som dostal príležitosť do určitej miery prispieť i k formulovaniu zadania. S potešením som privítal rozhodnutie dúbravskej samosprávy dom kultúry rekonštruovať a presídliť doň aj miestny úrad. To mu prinesie celodenný život a dúfam, že i “starostlivejšiu, "lokálpatriotickú” hospodársku správu. Ocenil som, že riešenie sa rozhodli vyhľadať prostredníctvom architektonickej súťaže.

Aký ste mali dojem z predložených návrhov? Čo sa vám páčilo viac a čo menej?
Pre súťaž bola, žiaľ, vymedzená mimoriadne krátka lehota, v čom je treba hľadať i jednu z príčin skromnej účasti súťažiacich. Aj napriek tomu však päť návrhov prinieslo alternatívne pohľady na možnosti riešenia  a poskytlo vyhlasovateľovi súťaže príležitosť vybrať si prostredníctvom poroty to, čo je najbližšie jeho predstave i budúcim potrebám.

Ako ste spokojný s verdiktom poroty? Zhodoval sa s vaším názorom, alebo sa  vaše názory rozchádzali?
K hodnoteniu návrhov som bol pozvaný ako expert, nebol som členom poroty. S názorom poroty sa plne zhodujem vo výbere dvoch najlepších návrhov. Pri ich vzájomnom porovnaní však nie som celkom presvedčený o reálnosti  a možno aj potrebe takzvanej druhej fázy pri víťaznom návrhu i napriek tomu, že z môjho autorského hľadiska nemám nič proti pokusu o “futuristický” posun architektonického výrazu “hlbšie” do 21. storočia. Pragmatické hľadisko ma v momentálnej situácii nabáda k opatrnosti. Ten dom potrebuje k modernizácii veľa reálneho!  Zatiaľ budú vraj k dispozícii 2 milióny... A okrem toho, o takzvaných druhých etapách viem svoje. Málokedy na ne príde a zostávajú torzá. Pre príklad nemusíme ísť ďaleko – aj tento dom kultúry je prvou etapou. Z tej druhej mu zostala len slepá dilatačná stena ako severozápadná fasáda! 

Budete sa zúčastňovať aj ďalšieho procesu prípravy rekonštrukcie a dostavby?
Takou formou ako doteraz,  vraj pravdepodobne áno. 

Aký máte názor na architektonické súťaže? Sledujete proces súťaženia dnes? Čo sa vám páči a čo nie? 
Architektonické súťaže sú, zdá sa mi, že hlavne u nás téma večná, stále otvorená, deformovaná stavom spoločnosti. Mohli by prinášať oveľa viac osohu investorom i úrovni našej architektúry. Mám dojem, že všelikde okolo nás to tak je. “My” to akosi nechceme. Roky sa s tým nedá pohnúť. Sem-tam sa niečo podarí, ale to je ako tá výnimka, čo potvrdzuje pravidlo. A tie nezmysly s “obchodnými” súťažami! A “verejné obstarávania”!?  Keď sa to zákonne nevyčistí, asi sa nepohneme. A do vlastných radov: ako je to s objektivitou? A korupčným správaním? A, a, a...?

Aké rozdiely vidíte pri architektonických súťažiach dnes a za vašich mladých čias?
Pravdou je, že so súťažami to u nás  nikdy nebolo až také “ružové”. Dlhé roky som bol členom komisie bývalého ZSA pre súťaže, i člen viacerých porôt a súťaže na novostavbu SND som sa napríklad zúčastnil ako jeden z päťdesiatichšiestich... Súťaže v tamtom systéme mali celkom iné hospodárske súvislosti a  – zdá sa mi  – boli akoby architektonicky čistejšie, odbremenené od terajšej “existenčnej záťaže”. Keď už boli, súťažilo sa s elánom, možno i viac z prestížnych dôvodov.

Čo by ste chceli odkázať dnešným mladým architektom?
Že im fandím a nech sa im darí!  Je to dnes tvrdá rehoľa. Nech si nedajú svoju invenciu deformovať drzými amatérskymi zásahmi chamtivých okolostojacich, či “okololoviacich” a sebavedome, ale i sebakriticky, bojujú o svoju pravdu! I v záujme klienta. V tej pestrej spoločnosti (ne)zúčastnených majú na to plné právo!
Štefan Moravčík
Víťaz súťaže využíva aj strechu kultúrneho domu
Odborná porota jednoznačne určila víťaza. V architektonickej súťaži uspel bratislavský architekt Miroslav Vrábel.
Prepojenie komerčných priestorov s námestím, vybudovanie a usporiadanie námestia, aby sa na ňom mohli konať trhy a podujatia, urbanistické riešenie, ktoré zohľadňuje okolitú zástavbu a jediný návrh, ktorý invenčne rieši perspektívne využitie plochy strechy Domu kultúry Dúbravka.
Tak hodnotila odborná porota víťazný návrh na rekonštrukciu a dostavbu Domu kultúry Dúbravka. Konštatovala, že návrh je reálny, efektívny a prínosom pre kvalitatívnu zmenu súčasného stavu. Pozitívom je využitie spoločného priestoru s presvetlením a umiestnením výťahu, jednoduchá prevádzková štruktúra objektu.
Víťaz bol jednoznačný u všetkých hodnotiteľov a stal sa ním bratislavský architekt Miroslav Vrábel.
Na druhom mieste skončil návrh autorov  – Ing. arch. Marián Šulík a Ing. arch. Barbora Svatíková. Porota v ňom ocenila kreatívne riešený vstupný priestor, prepojenie exteriéru s interiérom. Za nevhodné naopak považovala umiestnenie detského ihriska pri hlavnej ceste.
Do uzávierky súťaže bolo predložených päť návrhov.

Červená, modrá, oranžová
Architekti v rámci návrhov museli riešiť začlenenie priestorov miestneho úradu do objektu kultúrneho domu. Modernizovať veľkú červenú sálu a aj viacúčelovú modrú sálu, plánom tiež je premeniť oranžovú sálu na zasadačku.
Fasádu a výmenu okien mali architekti navrhnúť tak, aby bola v maximálnej možnej miere zachovaná architektonická podstata domu kultúry.
V objekte dnes fungujú prevádzky  –banka, reštaurácia a bowling bar, architekti museli pri návrhoch prihliadať aj na ne. V rámci súťaže riešili aj verejné priestranstvo v okolí, v tesnom kontakte dopravnej križovatky ulíc Saratovská a Janka Alexyho.
 
Rozhodovať budú poslanci
V dome kultúry bude potrebné rekonštruovať kotolňu a kúrenie, elektroinštaláciu, vzduchotechniku, javiskovú a audiovizuálnu techniku.
Mestská časť bude teraz v zmysle súťažných podmienok rokovať s autorom víťazného návrhu o spracovaní projektovej dokumentácie pre územné a stavebné konanie.
Termíny samotnej premeny objektu závisia  aj od miestnych poslancov, hovorí prednosta miestneho úradu Rastislav Bagar. Poslanci budú totiž rokovať  o financovaní a rozpočte.
Ročne vkladá mestská časť do kultúrneho domu 250 až 300-tisíc eur, zrekonštruovaním, zateplením kultúrneho domu a presťahovaním viacerých budov miestneho úradu pod jednu strechu vie ušetriť na energiách a splácať úver.

Lucia Marcinátová

O výsledkoch súťaže rozhodovala porota v  zložení:

Ing. arch. Pavel Gašparovič – predseda poroty, Ing. arch. Martin Stohl, Ing. arch. Milan Beláček
Nezávislí na vyhlasovateľovi: Ing. arch. Jela Plencnerová, Ing. arch. Pavol Zibrin, Ing. arch. Andrej Drgoňa, Ing. arch. Vladimír Torda
Náhradník: Ing. Peter Cibulka
Prizvaný expert poroty a autor pôvodného projektu: Ing. arch. Imrich Ehrenberger
Akú budúcnosť želáte domu kultúry? 
Aký máte názor na jeho rekonštrukciu?  

Vlasta Babitzová
vedúca Denného centra 4
Vítam, že kultúrny dom sa bude opravovať. Už teraz ožíva rôznymi akciami. Verím, že takto bude pre kultúru ešte viac možností a priestoru. Malo by to byť miesto, kde by sa stretávali všetky generácie Dúbravčanov.

Vladimír Macháč
Zatiaľ som návrhy zo súťaže nevidel, no určite je dobré, že sa bude kultúrny dom opravovať, je zanedbaný. Do domu kultúry chodíme sem-tam na divadlá, na konci roka sme boli aj na Katarínskej zábave. Privítal by som aj ponuku dobrých filmov v rámci kina.

Mária Kusáliková
Myslím si, že dom kultúry sa postavil už takmer pred tridsiatimi rokmi a za tie roky sa architektúra posunula už niekam inam. Určite treba kultúrny dom opraviť, lebo potom schátra ako všetko a bude sa musieť zbúrať.  Možno by sa mohlo v rámci rekonštrukcie rozmýšľať aj nad presťahovaním denných centier do objektu. Máme jeden kultúrny stánok v mestskej časti, preto treba dobre premyslieť, aby bol využitý účelne, prakticky. Okrem toho by sa budova mala stať aj dominantou a ozdobou  centra našej mestskej časti.

Elena Poláková
V prvom rade si želám, aby bol projekt skutočne dobrý a vyhovoval Dúbravčanom. V dome kultúry by mal fungovať miestny úrad, no malo by tam byť aj spoločenské zázemie pre nás všetkých. Nemyslím len pre seniorov,  ale pre každú vekovú skupinu.  Je fantastické, keď tam môžeme chodiť na rôzne podujatia. Želám preto, aby sa projekt rekonštrukcie vydaril.
Anna Gregussová
Určite by som nechcela, aby sa dom kultúry zbúral. Uvítala by som, keby sa obnovil a keby sa tu diali rôzne akcie a aktivity pre ľudí, ako divadlo, kino, možno príjemná kaviareň a knižnica. 
Bolo by fajn sem možno aj knižnicu presťahovať. Teraz chodievam do kultúrneho domu najčastejšie na divadlo, kino už, bohužiaľ, nie je.

Oľga
Myslím, že kultúrny dom je už dosť schátraný a je najvyšší čas, aby sa s ním niečo urobilo. Budeme radi, keď nám bude kultúrny dom zas veľa rokov slúžiť, dôverujem nášmu starostovi, že to dobre dopadne. Chodievame na veľa podujatí, osobne mám rada hlavne folklórne podujatia, ľudové piesne a tance.
Lucia Marcinátová
Aj Centrum rodiny riešili architekti
V súťaži na premenu priestorov komunitného centra uspel návrh, ktorý sa snaží minimalizovať náklady.  Víťaza vyhodnotili na Susedskej grilovačke.
Priestor pre posilňovanie, cvičenie, stolný tenis, no aj divadlo, koncerty, stretnutia.
Študenti piateho ročníka Fakulty architektúry STU, Ústavu interiéru a výstavníctva menili a v rámci semestra mali naprojektovať  doteraz nezrekonštruované priestory Centra rodiny na Bazovského. Zadanie znelo vyriešiť dve rovnocenné miestnosti – jednu určenú na pohybové aktivity, druhú na divadelné a koncertné predstavenia.
Návrhy vznikali pod vedením pedagógov  – Ing. Dušana Kočlíka, ArtD., Ing. arch Silvie Husárovej, PhD., Doc. Ing. Veroniky Kotrádyovej, PhD., Ing. arch. Kataríny Morávkovej, PhD., ktorí študentov hodnotili a určili aj poradie víťazných návrhov.

Prezentácie v škole
a pred verejnosťou
Počas marca študenti na pôde vysokej školy prezentovali pred svojimi pedagógmi i zástupcami mestskej časti svoje návrhy.  Odborníci návrhy vyhodnotili, na celkové výsledky však Dúbravka čakala.
Verejnú prezentáciu vo svojich priestoroch zorganizovalo totiž aj Centrum rodiny a keďže chcelo poznať názor verejnosti, dali ľuďom možnosť vybrať víťazný návrh v hlasovaní. Výsledok prekvapil.

Hľadanie sponzora
Verejnosť sa zhodla s pedagógmi a rovnako ako odborníci ocenila študentský návrh Adama Tótha. Prioritou jeho návrhu je polyfunkčnosť riešených priestorov pre celodenné využitie – športové, kultúrne, spoločenské. Zaujala tiež variabilita zariadenia.
„Snažil som sa navrhovať miestnosti tak, aby  veľa dokázali členovia centra urobiť  aj sami, svojpomocne,“ priblížil Adam Tóth. „Pri snahe o čo najnižšie náklady sa v návrhu v maximálnej miere využívajú prírodné materiály. Výtvarné pôsobenie je založené na kontraste materiálov – hladká biela omietka – hrubé tehlové murivo – lesklé zrkadlové plochy – drevo – kov.
Projekt je navrhnutý tak, aby spĺňal funkčné požiadavky centra a zároveň je finančne reálny.
„Chceme hľadať sponzora na realizáciu tohto projektu,“ dodala Alžbeta Šporerová, štatutárka Občianskeho združenia Centrum rodiny.
Prácu študentov a hlasovanie verejnosti centrum oficiálne vyhodnotilo na takzvanej Susedskej grilovačke, kde zagratulovali aj víťazovi.
„Chceli sme, aby susedia z panelákov vyšli von pliesť košíky, maľovať, zahrať sa, sadnúť si alebo zaspievať pri ohni,“ opisuje grilovačku Šporerová.
Susedská grilovačka  sa v Centre rodiny stáva už tradíciou, opiecť si špekáčik medzi panelákmi má svoju atmosféru i pocit vzácnosti. Program prebiehal aj  vo vnútri, hralo sa tu divadielko Mechúrik - Koščúrik trochu inak, ktoré pripravili študenti psychológie spolu s autistickými deťmi, ping-pong, tvorilo sa, vyrábalo, športovalo, plietlo. Nechýbala ani hudba, vystúpil amatérsky spevácky zbor a stredoškolská hudobná skupina.
Lucia Marcinátová, jv
Dúbravka maľuje parkovacie miesta
Zjednodušiť, zjednotiť, odbremeniť šoférov od maľovania čiar a urobiť poriadok. S takým cieľom začala mestská časť s reorganizáciou parkovísk na celom svojom území.
„Vymaľovaním voľných miest a premaľovaním vyhradených parkovacích miest zvýšime kapacitu o niekoľko desiatok miest na parkovanie, “ hovorí vicestarosta Ľuboš Krajčír, ktorý sa venuje problematike parkovania v Dúbravke.
Všetky miesta budú  teraz namaľované podľa normy. V minulosti si Dúbravčania totiž maľovali a vyznačovali miesta sami, čím vznikali nepresnosti.  Často bolo  vyhradené parkovacie miesto namaľované inak, než určovalo ich povolenie a norma (12 m2).
V súvislosti s novým maľovaním a vyznačovaním parkovacích miest musela firma najskôr zrušiť predchádzajúce značenie a aj v súvislosti s farbou asfaltu použila sivé čiary. Potom v zmysle normy vyznačí parkovacie miesta bielou farbou.
„Vyhradené parkovacie miesta boli historicky rozmiestnené po parkoviskách chaoticky, po novom sú združené vedľa seba tak,  aby bolo prehľadné, kde sú vyhradené miesta a kde voľné,“ dodal vicestarosta Krajčír.
Veľkosť parkovacieho miesta 12 m2 určuje norma a bezproblémovo na takých miestach parkujú aj väčšie vozidlá SUV.
Výsledkom tejto aktivity pribudne v Dúbravke niekoľko desiatok parkovacích miest, sprehľadní sa parkovanie a zredukuje počet tabúľ, ktoré označovali vyhradené parkovacie miesta.  Aktivita je tiež prípravou na riešenie a zavedenie rezidenčnej parkovacej politiky v budúcnosti.                  
(red)
Pomáhajú Dúbravke aj sebe samým. Práca ako terapia
„Starostaaaa, starostkaaaa.“ Volali nadšene „dospelé deti“  z Domova sociálnych služieb profesora Karola Matulaya, keď sme ich prišli pozrieť. Asi najsrdečnejšie a najúprimnejšie prijatie a uvítanie.  Akurát sa schádzali pred bránami zariadenia na Lipského ulici, rozdeľovali náradie, bolo počuť smiech.  Radosť sa znásobila aj našou návštevou a symbolickým darom pre ľudí s mentálnym postihnutím.  Dostali „pracovný“ odev, reflexnú vestu, s ktorou vyrazia do ulíc Dúbravky. V zariadení totiž začal fungovať projekt pod názvom Pomáhame Dúbravke.
Pomôcť Dúbravke a najmä ľuďom s mentálnym postihnutím – rozvíjať sa, nadobúdať pracovné zručnosti, integrovať sa.
S takouto ideou a projektom pod názvom Pomáhame Dúbravke oslovil Mestskú časť Bratislava-Dúbravka Domov sociálnych služieb prof. Karola Matulaya, ktorý funguje na Lipského ulici.  Ľuďom s mentálnym postihnutím dal možnosť sebaralizácie, dal im prácu.
Pod vedením liečebného pedagóga Erika Forgáča začali ľudia s rôznym druhom mentálneho postihnutia chodiť po Dúbravke, zbierať odpadky, čistiť ulice. Možnosť pracovať prijali s nadšením. 
„Ľudia s mentálnym postihnutím dávajú upratovaním aj pozitívny príklad obyvateľom,“  približuje projekt liečebný pedagóg Erik Forgáč. „Zvyšujú tak povedomie o starostlivosti o prostredie, v ktorom žijeme.“
Mestská časť Bratislava-Dúbravka podporila projekt pracovnými nástrojmi a potrebným vybavením. 
Domov sociálnych služieb čistí ulice v okolí svojho sídla – Lipského, Harmincovu, Ľuda Zúbka aj Park Družba. 

(lum)
Ľudia s postihnutím majú čo ponúknuť, len im musíme dať príležitosť
Pre ľudí s mentálnym postihnutím je veľmi dôležitý pocit užitočnosti, hovorí Erik Forgáč, liečebný pedagóg Domova sociálnych služieb Karola Matulaya.  V januári začal v zariadení s integračným projektom ľudí s mentálnym postihnutím pod názvom Pomáhame Dúbravke. Popýtali sme sa ho, ako prácu vnímajú klienti zariadenia aj verejnosť.
Prebieha takýto projekt integrácie ľudí s mentálnym postihnutím už aj v iných mestských častiach alebo mestách?
Podobných projektov v rámci celej našej populácie je viacero. V súčasnosti pozorujem mnoho verejnoprospešných projektov, v ktorých dávajú jednotlivci či celé skupiny jasne najavo svoje postoje, alebo len jednoducho sú ochotní pridať svoju ruku či ruky k dielu. Pre mňa je veľmi dôležité zaujímať sa o prostredie, v ktorom pôsobíme, nech je to kdekoľvek. Každý z nás môže prispieť svojou troškou, aby sa žilo lepšie. Ak ale hovoríme o ľuďoch s hendikepom, osobne o rovnakom či podobnom projekte neviem. Som si však istý, že táto minorita v rámci Slovenska pracuje na mnohých verejne prospešných aktivitách. Oblastí, v ktorých sa môžu realizovať je mnoho. Vo väčšine je však potrebná pomoc v podobe nápadu, realizácie i samotného vedenia zo strany majority. Ak je však projekt dobrý a vytrvá v čase, jeho následná realizácia je už zväčša bezproblémová. 

Ako je to u vás, začali ste s upratovaním už v januári, aké sú reakcie klientov,  ako vnímajú túto „prácu“? 
Už je to niečo viac než štyri mesiace, čo sme začali. K tejto činnosti ma inšpirovalo niekoľko faktorov. Prvotným impulzom bolo zavedenie prepracovaného spôsobu separovania odpadu v rámci celého zariadenia tak, aby z toho mohli ťažiť najmä naši prijímatelia sociálnej služby. Išlo hlavne o porozumenie a zjednodušenie celého procesu. Táto činnosť sa tak uchytila, že niektorí prijímatelia sociálnej služby začali nadobudnuté vedomosti prenášať aj za múry nášho zariadenia. No a odtiaľ bol už len krok k starostlivosti o čistotu širokého okolia. Začali sme s dvomi klientmi, ktorí mali záujem. No prešlo niekoľko týždňov a postupne sa pridávali ďalší a ďalší. Momentálne má záujem chodiť  upratovať 16 ľudí. Predpokladám, že do budúcnosti sa vykryštalizuje tak 10 až 12 ľudí. Na moje osobné prekvapenie sú ich reakcie viac než pozitívne.

Videli sme, ako sa tešia z dobre vykonanej práce.
Vnímanie tejto činnosti sa u klientov rôzni. Niektorí to vnímajú ako serióznu prácu, iní ako príjemne strávené predpoludnie, no väčšina je šťastná, že pracuje na činnosti, ktorej rozumie a ktorú zvláda od začiatku až do konca. Možno by to takto nevedeli vypovedať, no dovolím si to tvrdiť z pozície človeka, ktorý ich dobre pozná.

A aké sú reakcie verejnosti, pridali sa aj niektorí?
Reakcie verejnosti nás sprevádzajú už od samotného začiatku. Časť ľudí akoby sme zarazili, nespustia z nás pohľad. Ďalší nás sprevádzajú úsmevom či pozdravom, no a nemalé percento okoloidúcich sa dokonca aj pristaví, porozpráva, ba dokonca, ak máme spoločnú časť cesty, aj pomôže. Týmto chcem poďakovať všetkým, ktorí tak urobili, alebo ešte len urobia. Pre ľudí s inakosťou je veľmi dôležitá podpora akéhokoľvek charakteru. Niekedy stačí úsmev, prípadne slovko – dve a svet okolo nás bude krajší, lepší a čistejší...

Majú ľudia s mentálnym postihnutím reálnu možnosť nájsť si na Slovensku prácu? Prípadne chodia niektorí klienti pracovať, máte chránené dielne a podobne?
Na túto otázku sa ťažko hľadá odpoveď. Okrem toho na ňu vplýva množstvo faktorov a pohľadov, ktoré sú jej neoddeliteľnou súčasťou. Aby sme aspoň z časti dokázali nájsť odpoveď, museli by sme sa dostať úplne na začiatok celej problematiky veci. A možno jednou z nich je aj tento projekt, ktorý sprostredkováva vzájomnú interakciu medzi obyvateľmi Dúbravky a ľuďmi s inakosťou. Dáva príležitosť na vzájomné spoznávanie sa, búra pomyselné bariéry. Ľudia s postihnutím majú čo ponúknuť v prospech nás všetkých, samozrejme, v rámci svojich možností, len im musíme dať príležitosť. Pre nich samých je veľmi dôležitý pocit užitočnosti. Participovať v prospech všetkých, alebo jednoducho byť užitočným.
Myslím, že je to jedinečná príležitosť k postupnému nadobudnutiu „pracovných“ návykov potrebných k plnohodnotnému začleneniu sa do spoločnosti.

Aká je budúcnosť ľudí s mentálnym postihnutím, keď dospejú, prípadne ostanú bez rodičov, opatrovníka? Akú víziu máte s projektom do budúcnosti?  
Naše zariadenie ponúka niekoľko druhov a foriem sociálnych služieb, pričom z hľadiska samostatnosti, pre ľudí s mentálnym postihnutím, je našou súčasťou aj zariadenie podporovaného bývania. Mnohí z týchto obyvateľov už pracujú na rôznych pozíciách, či už na zmluvy, dohody, alebo ako dobrovoľníci pre rôzne organizácie alebo jednotlivcov. Väčšina našich klientov ale využíva ambulantnú službu v rámci Domova sociálnych služieb. Tu pracujeme na základe individuálneho plánu, ktorý je „šitý na mieru“ každému prijímateľovi sociálnej služby. Jednoducho o tom hovorí aj vízia nášho zariadenia nasledovne: „Sprevádzať našich klientov v ich vývine od raného detstva tak, aby sa každý z nich s našou odbornou i ľudskou pomocou a podporou aktívne dopracoval k vrcholu svojich možností a zaradil sa do bežného života“. 

Pomáha tomu aj váš projekt.
Snažíme sa. Náš projekt “Pomáhame Dúbravke” je výsledkom napĺňania spomínaných individuálnych plánov, v ktorých sa jednotlivé ciele zhmotňujú do konkrétnych činov. Vízia tohto projektu je založená na jeho predpokladanej dlhodobej udržateľnosti. Všetko ale musí najprv preveriť čas. Na začiatok sme si stanovili cieľ vytrvať rok. Po tomto čase zhodnotíme jeho prínos, ako aj fungovanie popri ostatných aktivitách v rámci celého zariadenia. 

Prešlo pár mesiacov odkedy ste začali, ako to hodnotíte?
Myslím si, že doterajšie výsledky projektu svedčia o jeho zmysluplnosti nielen pre nás, ale aj pre široké okolie. Od januára až do konca apríla 2017 sa nám v okolí podarilo vyzbierať 14 vriec odpadu, pričom jedno vrece má 120 litrov. Je to výborný pocit prispieť k čistejšiemu okoliu pre všetkých. Na tomto mieste by som ešte chcel poďakovať starostovi Dúbravky Martinovi Zaťovičovi za podporu a nadšenie pre správne veci. Jeho nedávna osobná návšteva dodala motiváciu a povzbudenie na dlhý čas.
Lucia Marcinátová

V Bratislave sú teplotné rozdiely aj desať stupňov
Najteplejšími časťami hlavného mesta sú Petržalka a centrum mesta. Západnú časť Bratislavy prekvapilo počas apríla sneženie spojené s vetrom.
V Dúbravke padá sneh, v centre mesta prší.  V zime hore na Devínskej Kobyle slnko, dolu na sídlisku chlad a hmla. So snehom na kapote sa zväčša dajú spoznať šoféri západnej časti hlavného mesta.
Počasie tento rok prekvapilo Bratislavu v apríli. Meteorológmi hlásené drobné sneženie sa v Dúbravke zmenilo na takmer celodenné, výdatné, k tomu sa pridal silnejší vietor. Lámali sa konáre aj celé stromy.
Špeciálne predpovede počasia pre chladnejšie  či „hornatejšie“ lokality hlavného mesta sa nerobia, rozdiely tu však sú. Aby sme sa mohli lepšie baviť o počasí, obľúbenej konverzačnej téme nielen všetkých Angličanov, zašli sme po odpovede do Slovenského hydrometeorologického ústavu. 
Dozvedáme, že teplotný rozdiel v Bratislave môže byť aj viac než desať stupňov.

Zimné inverzie
Bratislava má dnes tri meteorologické stanice  – na letisku, Kolibe  a v Mlynskej doline.  Ich rozširovanie a ani rušenie v rámci mesta meteorológovia teraz neplánujú.
„Najvyšší rozdiel v minimálnej teplote vzduchu bol medzi Kolibou a Ivankou pri Dunaji, bolo to  až 11,5 °C,“ hovorí Maroš Turňa zo Slovenského hydrometeorologického ústavu. Takýto rozdiel namerali meteorológovia vo februári roku 1993. Ivanka mala vtedy minimálnu teplotu -16,3 °C a Koliba až -4,8 °C.  Rozdiel v maximálnej teplote vzduchu bol najvyšší 11 °C a bol tiež v roku 1993 v januári. Ivanka mala vtedy maximum +0,5 °C a Koliba +11,5 °C. 
„V zime pri inverzných situáciách sa totiž často stáva, že vyššie časti Bratislavy sú teplejšie ako nižšie. Toto boli extrémne prípady,“ dodáva meteorológ. 

Ďalej od centra chladnejšie
Tak ako inde, sú podľa Turňu aj v Bratislave teplotné rozdiely medzi jednotlivými mestskými časťami. Niekedy sú však naozaj výrazné. 
V celoročnom priemere je najchladnejšia Koliba, pretože má najvyššiu nadmorskú výšku takmer 300 metrov. Najteplejšie časti Bratislavy sú centrum a Petržalka.  
„Samozrejme, súvisí to aj s mestskou zástavbou. Ak by sa meralo vo voľnom teréne, tak rozdiely medzi Petržalkou a Ivankou by boli zanedbateľné,“ vraví Turňa. „Mestský ostrov tepla v Bratislave spôsobuje, že napríklad v lete sa drží vysoká teplota vzduchu ešte aj vo večerných hodinách, zatiaľ čo v okrajových častiach platí, že s rastúcou vzdialenosťou od centra je chladnejšie.“

Najchladnejší január, najteplejší júl
Počasie v Dúbravke ovplyvňuje poloha mestskej časti. Leží v doline, na okraji Bratislavy, medzi Devínskou Kobylou a svahmi Malých Karpát v nadmorskej výške približne 170 metrov.
„To znamená, že ak je v zime ráno v centre mesta kladná teplota, tak v Dúbravke môže mrznúť,“ hovorí Turňa. „Z dlhodobého hľadiska je Dúbravka chladnejšia ako centrum mesta, alebo letisko, ktoré sa nachádzajú na rovine v nadmorskej výške 130 metrov.“
Najchladnejším mesiacom je v Dúbravke január a najteplejší júl. To platí podľa meteorológa pre väčšinu územia Slovenska, Dúbravka nie je výnimkou.  
O tom, či je Dúbravke výnimočná svojím vetrom, teda jeho silou, meteorológovia záznamy nemajú, keďže v meste sú len tri stanice. Z nich je najveternejšia Koliba. 
„Vieme však povedať, že prevládajúcim smerom vetra je severozápadný, pri ktorom sú v Dúbravke aj najvyššie rýchlosti vetra a nárazy,“ dodáva Turňa. „Je to spôsobené orientáciou doliny, ktorá má smer severozápad-juhovýchod a kvôli orografii sa v zúženom priestore prúdenie vzduchu pri určitom smere vetra urýchľuje.“
Povestný dúbravský vietor tak nie je len povestný. 
Lucia Marcinátová
Nejedlého sa zazelenala
Na Základnej škole Nejedlého prebiehal takzvaný Akčný deň. Niesol sa v duchu byliniek a úpravy školskej záhrady. Projekt Jedlá zmena prebieha v rámci programu Zelenej školy. Podporuje učiteľov v začleňovaní tém zodpovedného stravovania do ich vyučovacích hodín.
Komu sa nelení, tomu sa zelení. Toto heslo znelo na takzvanom Akčnom dni Základnej školy Nejedlého. A veru sa aj zelenilo.
Zelené nohavice, mikiny, bundy, no aj nechty či ponožky. Deti aj učitelia zo Základnej školy Nejedlého sa obliekli tematicky zeleno, keďže Nejedlého je zelenou školou a podporuje ekovýchovu a zdravý životný štýl.
Akčný deň na škole bol akýmsi  vyvrcholením celoročnej práce, prebiehal ako súčasť projektu Jedlá zmena, ktorý je súčasťou programu Zelenej školy.
V škole to žilo, sadili sa bylinky,  kvety aj čerešňa, žiaci a učitelia upratovali okolie školy, inštalovali sa záhradné prvky, no aj súťažilo. Napríklad o najzelenšie oblečenú triedu či žiaka.
Za odmenu pre akčných potom nasledovala ochutnávka zdravých nátierok, dobrôt a bylinkových čajov.
Deň na škole bol tak v duchu svojho názvu naozaj akčný.
A keďže za jeden deň nie je možné dokončiť všetko, základná škola chce v aktivitách pokračovať, aby sa na Nejedlého ozaj zelenilo...
(lum)
Odborník: Tú váhu nemohli konáre vydržať
Snežné počasie a vietor potrápili počas apríla dúbravskú zeleň. Lámali sa najmä konáre s listami.
Na stromoch laná, v korunách lezci, zvuky pílenia. V parku pri Sloníku medzi Fedákovou a Gallayovou pracovali stromolezci, pilčíci. Na tunajších stromoch prebehlo zdravotné orezávanie, ošetrovanie. 
Dôvodom veľkého ošetrovania a prác stromolezcov bola najmä bezpečnosť a kontrola. Pre zdravotný stav bude musieť zopár tunajších stromov aj padnúť.

Fyzikálne javy
Opýtali sme sa odborníkov, či padanie konárov a stromov počas aprílového sneženia a vetra zapríčinila nedostatočná starostlivosť alebo neorezané stromy a vetvy.
Gabriel Badin z firmy RONDO, s.r.o., ktorá sa špecializuje na orezávanie a výrub stromov, štiepkovanie konárov a rôzne práce vo výškach, hovorí, že trpeli paradoxne stromy, ktoré boli olistené, teda nie suché.
„Dolámané konáre vznikli preto, lebo boli zaťažené ťarchou čerstvého, ale veľmi ťažkého snehu,  do toho prišla tá víchrica. Bola to taká váha, že to mechanicky jednoducho tie stromy nemohli vydržať,“ hovorí Badin. Dodáva, že najkrehkejšie stromy sú tie, ktoré majú najväčšiu listovú plochu. Pri Sloníku si mimoriadnu snehovo-veternú udalosť odniesli najmä topole. 
„Paradoxne tie konáre, ktoré boli suché, sa neulomili, lebo nemali listy a nemal sa na nich sneh ako zachytiť,“ dodáva Badin.  „Lámanie konárov tak nebolo dané zlou údržbou, ale jednoducho fyzikálnymi javmi.“

Dôležitá je pravidelná údržba
Pri Sloníku robili stromolezci takzvaný zdravotný rez, pri ktorom odstraňovali suché či poškodené konáre, pripadne konáre z hľadiska prevádzkovej bezpečnosti, napríklad nad ihriskom. Takýto rez by mal podľa Badina prebiehať každé dva či tri roky.
V parku odhalili niekoľko stromov, ktoré budú musieť padnúť. 
Okrem pilčíkov a stromolezcov vidno v parku aj akýsi drvič, štiepkovač.
„Konáre a drevný odpad, ktorý vzniká pri ošetrovaní stromov, likvidujeme tak, že ho pomelieme, respektíve poštiepkujeme,“ vysvetľuje Badin.  „Máme dva stroje, ktoré sa  volajú štiepkovače konárov, odtiaľ to fúka rovno na nákladné auto. Štiepka potom smeruje do teplárne alebo kompostárne. Je to ekologickejšie, lebo nemusíme pre drevo toľkokrát jazdiť  a urobí sa to namieste.“
Momentálne je sezóna orezov stromov. Rezy živých konárov s priemerom viac ako päť centimetrov sa totiž vykonávajú vo vegetačnom období, od 1. apríla do 30. septembra, menšie konáre sa orezávajú aj v zime.
Obyvatelia môžu v súvislosti so zeleňou a orezmi kontaktovať Referát životného prostredia – Zuzana Knetigová –  02/60101152, knetigova@dubravka.sk  
Lucia Marcinátová
Vozovňa: Krajina trolejbusov, divov, objavov
Zamyslená pani nastúpi do autobusu, nevšimla si, že namiesto čísla má autobus nápis: „Zájazd“. Spozornela, až keď vo vnútri autobusu videla desiatky detí v reflexných vestách. Pre deti zo šiestich materských škôl prišiel totiž mimoriadny autobus MHD. Odviezol ich na zážitkovú exkurziu do vozovne dopravného podniku na Hroboňovu.
Privítanie vo vozovni srdečné, škôlkarov tam vraj ešte nemali. Nasledovalo rozdelenie do dvoch skupín. Jedna smerovala na prehliadku dielne, druhá do haly s vozidlami a na jazdu dnes už retro autobusom z roku 1972.
Výpravu zorganizovali Dúbravské noviny v spolupráci s dopravným podnikom a bola odmenou pre malých výtvarníkov, ktorí sa zapojili do súťaže s názvom Dúbravský dopravný prostriedok. Výtvarná súťaž prebehla v rámci septembrového Európskeho týždňa mobility, práce malých návrhárov a výtvarníkov potom priblížila výstava v Dome kultúry Dúbravka.

Straty a objavy
Vozidlá čakajúce na opravu, majstri, náradie, náhradné kolesá, súčiastky, umyváreň, sušiareň, rôzne mechanizmy. Nástenka pre zamestnancov s výzvou návštevy divadla, gumárenské pracovisko, straty a nálezy spod sedadla trolejbusu. Pre laika a deti krajina záhad, objavov a neznáma. Teraz si mohli malí návrhári prezrieť trolejbusovú vozovňu aj dopravné prostriedky zblízka. 
Vyskúšali si aj miesto šoféra, volant, prezreli motor, pohyb trolejov.
Okrem súčasných trolejbusov, nechýbali ani vozidlá z minulosti. Kožené retro sedadlá, označovače lístkov, na dverách biele nápisy výstup a pri vedľajších vstup, stále padajúce troleje, jazda s typickým zvukom starých trolejbusov.
Zážitková exkurzia poukázala aj na to, ako rýchlo sa technika a vozidlá menia. Dierkovače lístkov, ktoré fungovali ešte nedávno v MHD, videli niektoré deti po prvýkrát, a rovnako to bolo s vozidlami. 

Staré a nové
„Staré trolejbusy premávajú ešte na niektorých nočných linkách,“ približuje Tomáš Kucharič, jeden z našich sprievodcov, vedúci prevádzky trolejbusy Bratislava. 
Inde po meste jazdia už novšie vozidlá, nízkopodlažné Škoda SOR.
Tomáš Kucharič hovoril aj o nedostatku vodičov, no najmä zamestnancov do dielní a servisu.
Zvedavých otázok detí počas exkurzie bolo dosť, odpovedí tiež a aj malých záujemcov o povolanie v dopravnom podniku...
Lucia Marcinátová
Môj príbeh môže byť aj tvojím príbehom
Mobilný operátor pri príležitosti 10. výročia pôsobenia na slovenskom telekomunikačnom trhu zorganizoval výzvu, v rámci ktorej spolu s 10 ambasádormi navštívili 16 škôl po celom Slovensku. Prvú zastávku mali v Dúbravke u študentov Gymnázia na Bilíkovej.
Obdobie dospievania je náročné. Človek hľadá sám seba, svoj smer, stretáva sa s prekážkami, sklamaniami. Dostáva sa do situácií, aké predtým nepoznal a stáva sa čoraz viac zodpovedný za svoje slová, činy a navyše, stáva sa strojcom vlastného šťastia a tvorcom svojej budúcnosti.
V školskej telocvični na Bilíkovej vyrástol provizórny ring, do ktorého prišli traja chlapi, známi vďaka svojim úspechom. Tomi Kid Kovács, Strapo a Laci Strike študentom rozprávali o svojej ceste za splnením snov, o prekonávaní prekážok, ale najmä o tom, aký je skvelý pocit nájsť svoju cestu a šťastie.
Počas rozprávania odhalil každý z nich kus svojho vnútra a porozprával aj o chvíľach, na ktoré nespomína rád. 
Stretnutie sa nieslo v uvoľnenom a prirodzenom duchu, interakcia medzi ambasádormi a študentmi fungovala od začiatku. Každý zo študentov odchádzal v ten deň z telocvične bohatší, o stretnutie, vedomosti, dôvod na motiváciu či skúsenosť.                            
(zm)
Z detí malí záchranári
Mestská časť Bratislava-Dúbravka v spolupráci s poskytovateľom záchrannej zdravotnej služby zorganizovali Kurz prvej pomoci pre deti z materských škôl.
Pani učiteľky v dúbravských škôlkach si môžu trošku vydýchnuť, majú totiž okolo seba plno malých šikovných záchranárov, ktorí ich bez problémov uložia do stabilizovanej polohy, skontrolujú dýchanie a privolajú pomoc.
Záchranári hravou formou pomocou plyšových mackov naučili deti ako zhodnotiť situáciu a ako postupovať.
Cieľom takýchto hravých kurzov, ktoré prebehli vo všetkých dúbravských materských školách, bolo vštepovať deťom od malička vzťah k prvej pomoci, zvyšovať ich dôveru v samých seba, v ich schopnosti v tejto oblasti a vychovať tak generáciu, ktorá sa nebojí podať prvú pomoc.                
(zm)
Futbalový klub FK Dúbravka 
organizuje letné denné futbalové tábory, pre všetky deti, nielen členov klubu. 
Tábory sa budú konať v termínoch  3. 7. - 7. 7. 2017 a 24. 7. - 28. 7. 2017. 
Cena tábora je 100 eur. Info a prihlasovanie na: dubravkafutbal@gmail.com a 0915747651.
Odvoz starých spotrebičov počas celého roka
Zavadzia vám v pivnici stará práčka, chladnička či televízor? Objednajte si bezplatný a ekologický odvoz. Z každého vyzbieraného kilogramu venujeme 5 centov na podporu vybudovania výbehu vlkov v bratislavskej ZOO. Priebežné termíny a objednávkový formulár na  www.zberelektroodpadu.sk.
Zbery sa organizujú celoročne. Termíny zberov na stránke zberelektroodpadu.sk dopĺňajú priebežne.  Objednávanie na jednotlivé termíny zberu sa uzatvára 2 dni pred konaním zberu. Po uzavretí objednávok na daný termín sa zverejní nový termín zberu.
●  Ján Pallang - maľby, stierky, nátery. Tel.: 0905 257 454. 
● Nemecký jazyk - úspešne doučím,  pripravím na maturitu, certifikát, štúdium a prácu v zahraničí. Mobil: 0910 943 286.
● Materinský nemecký jazyk vyučujem všetky stupne, mám dlhodobé skúsenosti.  Tel.: 0903/177891.
● Ponúkam vodoinštalatérske práce. Tel.: 0904 572 977.
● Glazúrovanie vaní za prijateľnú cenu so zárukou. Tel.: 0905983602.
● Španielčina - mobil 0910 943 286.
● Vodoinštalácie a údržba. Ján Polák, 0905 627 321.
● Kompletne vám poupratujem. Tel.: 0911 795417.
● Hodinový Manžel ponúka drobné stavebné práce, vŕtanie, obkladanie, napr. opravu vydutých kachličiek, alebo rôzne iné malé práce. Tel: 0907538747.
● Predám záhradu s chatkou. Tel.: 0915 738 952.    
● Rôzne druhy chorôb - pomoc aj poradenstvo bez liekov. Dúbravka tel: 0907538747.
● Novootvorená zubná ambulancia na Kramároch prijíma pacientov. Nájdete nás pri Terne, Stromová 16. Parkovanie pred ambulanciou. 0905 662 407. www.simkovicova.sk
● Diplomat vezme do prenájmu RD alebo byt. Tel.: 0903 443 449.
● Novootvorená urologická ambulancia prijíma nových pacientov. M. Sch. Trnavského 8, Dúbravka, Poliklinika Paracelsus.Tel.: 0948 48 70 30, www.urodoktor.sk
● Vezmem do prenájmu záhradu s menšou murovanou chatkou v okolí Dúbravky alebo  DNV. Cena dohodou. Kontakt 0911 787 420. 
● Predám jednoizbový byt v Karlovej Vsi po rekonštrukcii. (nie som RK). Kontakt po 13-tej: 0950 340 414  
● Dám do dlhodobého prenájmu s možnosťou odkúpenia záhradu v blízkosti Agátovej ulice v Dúbravke. Záhrada má murovanú chatu určenú na rekreáciu. Chatka je zateplená s terasou vhodná aj na víkendový pobyt. Cena 250,- /mes. tel.kontakt: 0908 477132. E-mail: danalescenko@gmail.com     
Seniori v niekdajšom letnom sídle prezidentov  
Začiatkom mesiaca lásky zorganizovala Miestna organizácia Jednoty dôchodcov Dúbravka pre svojich seniorov exkurziu do Topoľčianok. Účasť bola vysoká, takmer 90 seniorov.
Počas exkurzie sme navštívili kaštieľ a spoznali jeho históriu. Kaštieľ v prekrásnom prostredí v minulosti slúžil ako letné sídlo našich prezidentov Masaryka, Beneša, Gottwalda aj Zápotockého.
Nevynechali sme ani Národný žrebčín v Topoľčiankach, kde sme sa zoznámili s chovom koní. V neďalekej Zubrej obore, kde chovajú 33 zubrov,  sme počkali na ich kŕmenie.
Spoločný obed sme si vychutnali v historickom priestore samotného Topoľčianskeho kaštieľa.  Exkurzia ďalej pokračovala  prehliadkou neďalekého Arboréta v Mlyňanoch.
Celú exkurziu spríjemňovalo ešte príjemnejšie slnečné májové počasie, lúčili sme sa s pocitom dobre stráveného dňa v milej spoločnosti.
Ján Molnár, predseda MO JDS v Dúbravke
Seniori rokovali aj ďakovali
V priestoroch Domu kultúry Dúbravka sa počas mája stretli seniori z Jednoty dôchodcov Slovenska na výročnej schôdzi. Stretnutie sprevádzali poďakovania.
Všetkým mamičkám v rámci májového Dňa matiek a aj Dúbravčanom  – koordinátorke Rady seniorov v Dúbravke Zuzane Markovej,  starostovi Martinovi Zaťovičovi, jeho zástupcovi Ľubošovi Krajčírovi, či riaditeľovi Domu kultúry Dúbravka Petrovi Vargovi. Vedenie Jednoty dôchodcov im vytvorilo originálne ďakovné listy za prácu a podporu v prospech rozvoja Jednoty dôchodcov.
Jednota dôchodcov v Dúbravke je veľmi aktívny spolok, preto počet členov stále stúpa. V súčasnosti tvorí miestny odbor 315 dôchodcov. Spolok organizuje rôzne výlety a podujatia. ,,Nasledujúci polrok nás čaká relaxačný pobyt v Tatranskej Lomnici, kúpanie v Podhájskej či exkurzia na vianočné trhy v Brne,“ prezradil Ján Molnár, predseda JDS v Dúbravke.
Členovia výboru Jednoty dôchodcov ostávajú po schôdzi nezmenení, ale radi privítajú medzi seba nových členov. Funkčné obdobie výboru je štyri roky a na nasledujúcej schôdzi čaká Jednotu dôchodcov voľba nového predsedu spolku.
Lucia Malčeková
Seniorky v modeloch návrhárky
Pondelok poobede, hostia usadení okolo móla čakajú na modelky. Prvé tóny hudby a prichádzajú. Elegantné, upravené, originálne.
Na móle sa neobjavia profesionálne modelky, ale dúbravské seniorky v modeloch návrhárky Jenny Jeshko, ktorých centrálnym motívom je výšivka.
Seniorky v tento deň prešli rukami profesionálnych vizážistiek a vlasových stylistiek a vyskúšali si tak, aké je to chodiť po móle. Predvádzanie zvládli znamenite.
Návrhárka Jenny Jeshko reprezentuje sebavedomú, odvážnu ženu so zmyslom pre humor, ktorá sa nebojí experimentovať. Dôkazom toho bola aj originálna módna šou v Kultúrnom centre Fontána, ktorú pripravilo Denné centrum 4.                                                                                              
(zm)
Na úrade o osteoporóze
Zasadačka miestneho úradu na Žatevnej sa počas mája naplnila se-
niormi a odbornou debatou.  Na programe bola totiž prednáška s názvom “Osteoporóza dospelých”, ktorú viedol MUDr. Juraj Wendl. Toto ochorenie sa týka starších ľudí, preto práve dôchodcovia zaplnili takmer všetky miesta v zasadačke.
Osteoporóza je ochorenie látkovej výmeny kostného tkaniva, čo vedie k oslabeniu pevnosti kostí, a tým k zvýšenej lámavosti. Vo svojich začiatkoch nebolí, no prvým prejavom ochorenia je zlomenina. Zlý životný štýl a niektoré lieky spôsobujú odvápňovanie organizmu, a tým dochádza k rednutiu kostí, preto je dôležitý dostatočný príjem vápnika.
“Po dôkladnom vyšetrení pacienta nastolíme vhodné tabletky alebo injekcie, no najdôležitejší je aktívny pohyb,” prezradil MUDr. Juraj Wendl.
Osteoporóza postihuje hlavne starších ľudí a ženy v prechode. Odhaduje sa, že rizikom osteoporotickej zlomeniny je ohrozená asi každá tretia žena a asi každý šiesty muž vo veku nad 50 rokov.
Lucia Malčeková
V Bratislave ubudli priestory, kde žije umenie. 
Všade by som vytváral kultúrne zóny
Začal ako vystupujúci, dnes najväčší mestský festival organizuje. V lete on aj jeho tím  nedovolenkujú, pracuje a prežíva leto s mestom a kultúrou. VLADIMÍR GREŽO, riaditeľ Bratislavského kultúrneho a informačného strediska. Dlhoročný Dúbravčan, milovník country, kvalitnej kultúry, festivalov, vo voľných chvíľach aj cestovateľ, nadšený jachtár. Prezradil nám, aké budú novinky tohtoročného Kultúrneho leta.
Ako dlho žijete v Dúbravke? 
S jednou prestávkou v podstate od novoveku Dúbravky, čiže odvtedy, ako začali stavať nové sídlisko Záluhy. Začal som vtedy chodiť do štvrtej triedy na Základnej škole Bullova, potom na Gymnázium Bilíkova, náš dom bol jedným z prvých domov nového sídliska vedľa pekárne. 

Cítite sa teda byť Dúbravčanom?
Som Bratislavčan a moja rodina má tri generácie korene v našom meste. Ale, ak sa pýtate na pocit miesta, tak áno, vyrastal som tu a keď sa cítim niekde doma, tak je to v Dúbravke.

Máte tu obľúbené miesta, ulice?
Záleží od toho či les alebo civilizácia. Vyrastali sme na Devínskej Kobyle, chodili sme na Biele skaly, mám rád cestu na Devín a zo sídliska je to časť, kde teraz bývam, čiže okolo Tavarikovej osady a starej Dúbravky. Tam sa cítim dobre.

Všimla som si, že ste sa ako Dúbravčan zapojili do maľovania verejných priestranstiev, konkrétne pri predajni Farby laky na Lipského. Ako to vzniklo?
Podarilo sa také malé kúzlo. Bolo to asi tak pred piatimi či šiestimi rokmi. Pred predajňou farby laky na Lipského boli staré ošarpané a rozbité lavičky. Je to miesto, kde som žil a vyrastal. Bývajú tam mnohí starší ľudia, lebo prvý dom, kde vznikalo sídlisko, starne. Osamelé mamy, mnohé vdovy chodili spolu na prechádzky a často si nemali, kam sadnúť. Tak som kúpil farby, drevo, vyhodili sme staré, vyrobili a osadili nové lavičky. Naučil som sa pritom veľa nového (smiech), napríklad ako miešať farby, natierať, pracovať s drevom. Vzniklo tak malé námestíčko s lavičkami a hlavne – urobili sme susedom radosť.  Zaujímavé však je, že prešli roky a zrazu vidím, že niekto znovu maľuje „naše“ lavičky, Prišiel som tam a mladí maliari mi vravia, že tu majú predajňu farby-laky, tak si povedali, že to obnovia. Je to vzácne, že ich to napadlo, len tak, urobiť niečo prospešné  a nikoho som nemusel o nič žiadať. 

Zapájate sa aktívne do charitatívne projektu MISIA. Známe osobnosti sa stanú na deň cyklokuriérmi a bicyklovaním a doručovaním zásielok zbierajú peniaze na konkrétnu pomoc deťom. Chodievate aj v Dúbravke bicyklovať?
Vždy si po zime spomeniem, že sa blíži MISIA a musím začať trénovať. Vytvoril som si už takú trasu, na ktorú chodím. Takže áno, dá sa tu bicyklovať. Jazdievam kúsok cez sídlisko, na koniec Dúbravky a potom po Agátovej naspäť a smerom na Tavaríkovu osadu.

MISIA sa už blíži. Kedy býva?
Býva v júni. Najťažšia MISIA, akú som mal, bolo sedem hodín na bicykli, len s jednou polhodinovou prestávkou.
MISIA je o tom, že ľudia si volajú cyklokuriéra s certifikátom v hodnote 10 alebo 50 eur. A keď sa niekto rozhodne pre certifikát s vyššou hodnotou, môže si vybrať svoju celebritu – hercov, spevákov, umelcov, ktorá mu certifikát prinesie osobne.
Je to  tak, to, čo vyzbierame, dáme na konci dňa dokopy. Pomoc potom ide konkrétnym ľuďom. Sú to zväčša ťažké prípady a osudy. Všetkých nás spájajú organizátori Nikita Slovák a Monika Kozelová. Komu chceme pomôcť sú problémy, kde treba konať rýchlo a štát nemá cit, len zákony, a to niekedy nestačí. MISIA je pre mňa taký deň, keď si človek doplní vieru v ľudí, ktorí sa tešia z toho, že môžu niečo zmysluplné urobiť a pomôcť.

Blíži sa leto, pre mnohých čas oddychu pre vás čas najväčšej práce. Koľko rokov už máte takéto „pracovné“ leto ako organizátor Kultúrneho leta?
Kultúrnemu letu som sa venoval už predtým, než som začal pracovať v Bratislavskom kultúrnom a informačnom stredisku. Je to už veľmi dávno, bolo to ešte pred revolúciou, keď sme tancovali s tanečnou skupinou Petronella country, mexické a írske tance.  Už vtedy to bol pre umelcov zaujímavé aj vzácne, keď mohol človek účinkovať na Kultúrnom lete a urobiť program pre ľudí v meste, kde žije. 

Čiže ste začínali na Kultúrnom lete ako účinkujúci, teraz tomu šéfujete, čo sa chystá tento rok.
Tohtoročné kultúrne leto bude mať viac než 250 programov, z vyše 25 krajín, účinkovať sa bude  na viac ako 30 scénach. Súčasťou Kultúrneho leta a Hradných slávností Bratislava je 17 festivalov, desiatky cyklov a samostatných programov. Dominantné témy, ktoré nás zaujímajú tento rok sú mestské časti a verejné priestory. Snažíme sa, aby sa nekoncentrovali programy len do centra mesta, preto neustále  hľadáme nové miesta pre kultúru. V posledných rokoch sme takto do programov zapojili napríklad Botanickú záhradu s koncertmi, Sad Janka kráľa pre projekt Hudba v sade, Hrad Devín a Bratislavský hrad pre historické projekty a hudbu  a mnohé ďalšie miesta. 

Kde ich hľadáte?
Všade,  ale budeme vďační aj za nové nápady, nech sú kdekoľvek. Čo nás teší, že Kultúrne leto žije aj v mestských častiach. Posledné roky sa do Kultúrneho leta zapája už 15 mestských častí.

Aj Dúbravka?
Áno. A verím, že aj tento rok bude zaujímavý v Dúbravke. Pred dvomi rokmi sme začali s oživením Dúbravského amfiteátra, podporou vybraných akcií počas celého roka a teraz môžeme ako organizátori z BKIS z viacerých ustúpiť, lebo ich už prevzala Dúbravka. Verím, že aj Dúbravčania vnímajú ako za posledné dva  roky výrazne narástol rozsah a ponuka programov. Má v tom úlohu aj naša spolupráca, ale v prvom rade je to vďaka záujmu mestskej časti o kultúru. Tento rok vytvárame  s Domom kultúry Dúbravka nový susedský program, bude na rozhraní dvoch mestských častí – Dúbravka a Karlova Ves na kúpalisku Rosnička. A keďže Dúbravka sa rozhodla podporiť aj dychovku, tak spoločne pripravujeme prvý festivalový ročník dychových hudieb.  Teší nás aj to, že sme otvorili centrum mesta, Hlavné námestie pre mestské časti, tie  môžu prísť a predstaviť sa programom priamo na Hlavnom námestí.

Zapojila sa do tohto už aj Dúbravka?
Nuž, zatiaľ nie.  Doteraz sa zapojilo už päť mestských častí, ktoré predstavili kultúru a život  svojej mestskej časti, mali na to deň v centre na Hlavnom námestí. BKIS zabezpečí umeleckú spoluprácu, podporu, scénu aj techniku pre mestskú časť. Pred rokmi sme začali Vajnorami a teraz sa už mestské časti pridávajú samé.

Pre Dúbravku je to výzva, možno na budúci rok.
Áno, verím, že je to tak. Program je predstavenie toho, čo sa v mestskej časti deje. Hudobné skupiny, história, umelecká tvorba. Napríklad Vajnory, ktoré si hovoria dedina v meste,  majú na akcii všetko od svojich folklórnych skupín, ponuky programov, až po remeselné a výtvarné dielne. Majú tam stánky, v ktorých ukazujú svoje produkty a ponúkajú miestne výrobky. 

Budú tento rok nejaké nové scény Kultúrneho leta?
Tento rok vstúpime do viac ako 30 prostredí mesta. Budeme aj na nových miestach, napríklad obnovený horný hrad na Devíne, kde budeme robiť Keltské slávnosti. Nové scény vzniknú aj zapojením rieky Dunaj a jej nábrežia. Chceme sa ešte viac venovať aj verejným priestranstvám – parkom, námestiam a zatraktívniť ich pre obyvateľov  programom, ukázať ich zmysel a potenciál. Každý rok však hľadáme niečo nové a originálne. Tento rok budú takou témou spievajúce schody. Vyhľadávame rôzne miesta v meste s veľkým schodiskom, na ktorých sa bude hrať. 
Zaujímavé, dlhé schody sú isto aj pri Iuvente. Spomínali ste susedský projekt Dúbravka – Karlova Ves. Môžete to priblížiť?
Chceme na pomedzí Dúbravky a Karlovej Vsi pripraviť spoločný program. Mal by to byť hudobný rodinný program na kúpalisku Rosnička pripravený spoločne Bratislavským  kultúrnym  a informačným strediskom, STARZ-om a mestskými časťami Karlova Ves a Dúbravka. 

Je o vás známe, že ste cestovateľ a dokonca píšete cestovateľské články. Aké máte ešte cestovateľské sny a plány?
Moja práca a sezóna kultúry v meste je celoročná, patrí do nej sezóna Mestského divadla MDPOH, počas roka projekty mestskej kultúry, v lete trojmesačný festival Kultúrne leto a Hradné slávnosti,  v zime pribudne mesačný program charity a Vianoce, spolu vyše 600  programov. V tomto kalendári sa snažím nájsť si vždy aspoň ucelený týždeň na voľno a cesty. Najbližšie budem písať o Andalúzii.  Bude to o Malage, Granade a Gibraltári. Pripravujem tiež článok o Moskve a jej svete divadiel a múzeí. Bol som tam nedávno v galériách aj pravoslávnych kostoloch Kremľa, divadle  MCHAT. V  lete plánujem návštevu Škótska a po ňom fotenie kláštorov v Grécku.

Do tlače, čo to znamená, kde to vychádza?
Mávam pravidelnú rubriku v Eurotelevízii, kde je cestopisná dvojstrana, píšem aj pre Život, Slovenku, mám aj svoj pravidelný cestovateľský a kultúrny blog, pripravujeme aj nový  zaujímavý web o cestovaní. 

Keď ste spomenuli country, ste bývalý tanečník, organizátor country podujatí. Medzi Dúbravčanmi padol návrh, či by sa niekedy klasický country bál z PKO nepreniesol do Domu kultúry Dúbravka. 
To môžeme skúsiť. Myslím, že jedno dobré celomestské country podujatie by si priaznivci zaslúžili, ale ťažko sa nám hľadá priestor. Ak si však Dúbravka verí, že by sem prišlo na country bál päťsto až tisíc ľudí,  nielen z Dúbravky, tak to môžeme skúsiť.

Chýbajú priestory pre kultúru. Pociťujete, že nestojí už PKO? Bratislavské kultúrne stredisko v ňom roky pôsobilo, ako to teraz funguje, ste stredisko bez priestorov?
Máme kostol Klarisky, krásne mestské divadlo P. O. Hviezdoslava. Jeho kapacita je štyristo divákov, pre túto kapacitu má mesto dostatok priestorov. Vaša otázka je skôr na väčšie podujatia, pre dve-tri tisíc divákov, v tejto kategórii sú napríklad Bratislavské džezové dni a veľké koncerty. Tu mestu chýbajú dobré priestory. V Európe vzniklo množstvo prekrásnych viacúčelových kultúrnych centier, bolo by z čoho vyberať.  Európsku metropolu bez celomestského kultúrneho centra asi ani nepoznám, je to dôležitá súčasť kultúrnosti a ponuky pre svojich obyvateľov. 
Dúbravka má väčší kultúrny dom, kedysi bol stavaný pre celý obvod, dnes mestská časť chystá jeho rekonštrukciu. Čo si o tom myslíte?
Myslím, že každý priestor pre kultúru, ktorý vznikne, je dobrý a potrebný. Všade je veľa tvorcov, umelcov a potrebujú priestor, kde sa dá tvoriť a kreovať nápady. Ja by som všade vytváral zóny umenia a kreativity, kultúrne zóny a umelecké centrá (smiech). Za posledných dvadsať rokov v meste ubudli priestory, kde sa môžu ľudia stretávať a kde žije umenie. Preto, ak sa  Dúbravka v tomto posunie ďalej, tak je to výborná správa.  
Text a foto: Lucia Marcinátová
Letné tábory: Od tvorenia cez pirátov k remeslám
Leto sa blíži a spolu s ním aj úvahy a otázky, kam s deťmi, kde im nájsť tvorivý program či tábor. Do denných táborov nemusia Dúbravčania cestovať nikam ďaleko. Aj toto leto pokračuje obľúbený umelecko-remeselný tábor ÚLET v Komunitnom Centre rodiny na Bazovského, s ponukou vyšlo už aj Centrum voľného času Klokan na Pekníkovej. Stačí si vybrať...
Tábory Klokan
Prihlásiť sa môžete do 22. 6. 2017 písomne na mail:cvcklokan@gmail.com, alebo telefonicky na tel. čísle 02/643 65 193, 0905 282 012, 0911 392 678.
3. - 7. júl – Turisticko-športový týždeň (10-15 rokov, poplatok 15 eur/deň, v cene pitný režim + obed, vstupy, športové aktivity, stolný tenis, tenis, futbal, volejbal, basketbal, soft tenis, kúpalisko, vychádzky).
3. - 4. júl – Tvorba v krajine (10-15 rokov, poplatok 12 eur. Počet účastníkov: 12. Výtvarné sústredenie v prírode, kresba, maľba).
3. - 7. júl – Pirátsky kapitán (6–14 rokov, poplatok 15 eur/deň, v cene pitný režim+ obed, vstupné. Výroba kostýmov, Biofarma Lozorno, kúpalisko Rosnička, výlet loďou.) 
10. - 14. júl – Umelecký tábor socha (8-15  rokov, poplatok 15 eur na deň, počet účastníkov 11. Práca s odpadovým materiálom, práca s hlinou, keramická socha, celodenný výlet vlakom).
10. - 14. júl – Ninja akadémia (od 7 rokov, poplatok 120  eur, v cene pitný režim + obed. Kurz sebaobrany, vrhanie hviezdic, hry na rozvoj postrehu, techniky Ninjutsu).

16. - 22. júl  – Letný tábor – Klokan v praveku (od 7 rokov, poplatok 170 eur, v cene je poistenie, doprava, pitný režim, celodenná strava, ubytovanie. Rekreácia na chate Čertov, turistika, tvorivé dielne, pobyt v stane, výroba pravekého náradia, pravekého obydlia, animačný program – život v praveku).
17. - 21. júl – Zábavný počítač (od 10 rokov, poplatok 75 eur, v cene pitný režim + obed. Hardware PC, Software PC, Základy videa a grafiky, základy 3D tlače).
21. - 25. júl – Ninja akadémia (od 7 rokov, poplatok 120 eur,v cene pitný režim + obed. Kurz sebaobrany, vrhanie hviezdic, hry na rozvoj postrehu, techniky Ninjutsu).
24. - 28. júl – Záhadné maľovanie (8-15 rokov, poplatok 15 eur na deň, v cene pitný režim + obed, poč. účast.12. Návšteva galérie, archeologického múzea, Bibiany, tvorba leporela na zadanú tému).
21. - 25. august – Letný tábor – Stratený tábor (6-14 rokov, poplatok 170 eur, v cene pitný režim + obed, ubytovanie. Športové aktivity, turistika, kúpanie, výtvarné dielne, dedinská hra). (klokan)
Tábory ÚLET
Letný tábor umeleckých remesiel  sa koná v Komunitnom centre na Bazovského 6. Organizuje ho Mestská časť Bratislava-Dúbravka v spolupráci s Dúbravským ateliérom v piatich  turnusoch v termínoch:
prvý - od 17. do 21. júla, druhý - od 24. do 28. júla, tretí - od 31. júla do 5. augusta, štvrtý - od 7. do 11. augusta, piaty - od 14. do 18. augusta.
 Poplatok bude 50 eur na týždeň, v cene je poistenie detí, obed, pitný režim, materiál, lektori. 
Program: Maľovanie, pletenie košíkov, drôtený šperk, práca s kožou, digitálna fotografia. Jeden deň sa (v závislosti od počasia) počíta s návštevou Vodárenského múzea, komunitnej záhrady a vodárenského parku, pol dňa venujeme návšteve Dúbravského múzea, prechádzke po Dúbravskom náučnom chodníku a dejinám Dúbravky.
Počet detí je obmedzený na 15.

Nahlasovať deti môžete už teraz, najlepšie mailom (navratil@dubravka.sk), alebo tel. 0918 422 806, Ľubo Navrátil (Dúbravský ateliér)
Dúbravka bola významným pútnym miestom Monarchie
Začiatky dejín Dúbravky sa strácajú v hmle neurčitosti a najstaršie pamiatky nie je jednoduché interpretovať, zachovalo sa nám však dosť novších pamiatok, ktorých motivácia a história sú dostatočne známe.
KOSTOL SV. KOZMU A DAMIÁNA
Okrem pamiatok odhalených archeológmi na Veľkej lúke je architektonickým symbolom Dúbravky Kostol sv. Kozmu a Damiána, ktorý sa ako jedna z najstarších dominánt obce už takmer tristo rokov vypína nad Dúbravkou. Stavebne je pomerne zaujímavý a vzácny, pretože má eliptický pôdorys  architektonicky je príbuzný s bratislavským chrámom sv. Trojice. Kostol Zmŕtvychvstania bol postavený okolo roku 1720 ako filiálny kostol devínskej farnosti na mieste pôvodného Kostola sv. Kozmu a Damiána, ktorí zostali spolupatrónmi chrámu. Podľa záznamu vizitácie devínskej farnosti z roku 1731 bol interiér dúbravského kostola vymaľovaný roku 1722. Farnosť v Dúbravke bola erigovaná roku 1807 a odvtedy sa viedli aj farské matriky. 

KAMENNÝ KRÍŽ
Ako poďakovanie za vznik farnosti a za prvého farára (Ignatius Navrátil) bol v roku 1808 postavený Dúbravčanmi kamenný kríž. Farári v živote obce zohrali dôležitú úlohu, dodnes starí Dúbravčania spomínajú Antona Mojša, ktorý v obci slúžil vyše štyridsať rokov a významne sa zaslúžil o duchovné pozdvihnutie a národné uvedomenie jej obyvateľov. 

KAPLNKA
Okolo farského kostola v Dúbravke sa rozprestiera cintorín, na ktorom stojí ranorenesančná kaplnka (z konca 16. stor.), postavená na starých, pravdepodobne gotických základoch. Kaplnka predstavuje jednoloďový sakrálny priestor s polygonálnym uzáverom; zaklenutá je krížovou hrebienkovou klenbou; vstupný kamenný portál nemá profiláciu; v interiéri kaplnky sú plastiky sv. Anny a Vir dolorum.

KAPLNKA 
PANNY MÁRIE RUŽENCOVEJ
V Dúbravke neďaleko farskej budovy stojí kaplnka Panny Márie Ružencovej. Ide pravdepodobne o zvyšok nedostavaného barokového kostola. Sakrálny priestor ukončený segmentovým uzáverom je zaklenutý valenou lunetovou klenbou, ktorú medzipásy delia na polia. Na severnej strane je sakristia, zaklenutá pruskou klenbou. Neskorobarokový hlavný oltár (z konca druhej tretiny 18. stor.) má stĺpovú architektúru s korintskými hlavicami, nákladou a štítom. V strede oltára v rokajovom ráme je obraz Panny Márie, ktorý zo strán pridržiavajú anjeli.

LURDSKÁ JASKYNKA
Traduje sa legenda  o zjavení Panny Márie Dúbravskej na strome zjavenia obecnému pastierovi a o neveriacom a potom kajúcnom devínskom farárovi, o jeho oslepnutí a zázračnom uzdravení. Správy o zázračnom zjavení sa  veľmi rýchlo rozšírili medzi obyvateľmi Dúbravky i v ďalekom  okolí. Dúbravku začali zaplavovať húfy pútnikov, prinášajúcich Panne Márii Dúbravskej svoje prosby i poďakovania. Dúbravka sa tak postupne stala uctievaným pútnickým miestom. Bola jedným zo štyroch najvýznamnejších miest, na ktorých sa stretávali chorvátski kolonisti zo všetkých kútov Rakúska a Uhorska. Na území dnešného Slovenska takýmto regionálnym centrom bola teda naša Dúbravka, na území dnešného Rakúska to boli Baumgarten a Dürnbach a na území dnešného Maďarska Kópháza.
Neďaleko miesta, kde sa pastierovi zjavila Panna Mária, postavili Dúbravčania jaskynku s obrazom zjavenia.

HORANSKÁ STUDŇA
Maďarský i nemecký názov obce napovedá, že na mieste dnešnej Dúbravky musel byť jeden alebo viacero výdatných zdrojov dobrej vody. Jedným je aj Horanská studňa, pokladaná za symbol, ktorý sa dostal aj do pečate a neskôr do erbu Dúbravky. Nevieme, ako táto studňa vyzerala počas predchádzajúcich stáročí, jej nová podoba je vlastne kópiou studne zo starej pečate z roku 1626, podľa ktorej bol vytvorený novodobý erb mestskej časti.

POMNÍK PADLÝM 
V I. SVETOVEJ VOJNE
Pomník nechal postaviť v roku 1936 Spolok vyslúžilých vojakov generála Milana Rastislava Štefánika. Na vrchole pamätníka je anjel, ktorý drží zraneného vojaka. Pohľadom mu pomáha prekonať jeho utrpenie. Na čiernej žulovej doske sú vyryté mená štyridsiatich občanov Dúbravky, ktorí padli v I. svetovej vojne. Podľa svedectva Dúbravčanov sa na slávnosti odhalenia pomníka, kde Dúbravské siroty položili vence, zúčastnil aj generál Syrový.

SOCHA SV. VENDELÍNA
Blízko Základnej školy na Dolinského ul. stojí socha sv. Vendelína. Je to patrón pastierov a sadov.
Pretože v Dúbravke bolo veľa sadov, najmä čerešňových a veľa miest, kde bolo možné pásť dobytok, postavili mu túto sochu, aby ochraňovala úrodu, sady a pastierov. Sv. Vendelín má pri nohách ovečku, v ruke palicu a na pleci pastiersku torbu.

ČERVENÝ KRÍŽ 
Kríž s ukrižovaným Ježišom stojí pri Základnej škole Pri kríži a bol postavený ako poďakovanie za to, že na tomto mieste sa objavila spodná voda a zem vydala dobrú úrodu. V severnej časti Dúbravky (Homolova a okolie) boli totiž rozsiahle vinohrady, ktoré potrebovali vlahu.

SPOMIENKA NA PRUSKO-RAKÚSKU VOJNU
Pomník na Agátovej ulici na hranici s lamačským chotárom je spomienkou na prusko-rakúsku vojnu, presnejšie na Bitku pri Lamači. Náhrobok označuje hrob kapitána Hoffmanna z brigády Mondel, ktorý zahynul v konečnej fáze vojny 22. júla 1866.
Ľubo Navrátil
Po kom sú pomenované naše ulice
Lamačský rodák Húščava a elektrotechnik-spisovateľ Chrobák
ALEXANDER HÚŠČAVA
(4. 1. 1906 Lamač –  9. 8. 1969 Lamač)
Po štúdiách na gymnáziu 1925-1929 študoval na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, kde získal doktorát filozofie. Neskôr študoval na Štátnej archívnej škole v Prahe, kde roku 1936 zostáva pracovať v Československom štátnom historickom ústave. Od roku 1937 pracuje na katedre čs. dejín FF UK v Bratislave a od roku 1940 je univerzitným profesorom. Už počas štúdia sa zaujímal o pomocné historické vedy. Definitívnu profesionálnu orientáciu uňho potvrdil pobyt v Ríme, kde vo vatikánskych archívoch skúmal sloveniká z obdobia pontifikátu pápeža Inocenta VI. a zároveň navštevoval vatikánsku archívnu školu. Ako prvý slovenský bádateľ skúmal problematiku pomocných historických vied a stal sa ich priekopníkom na Slovensku. Z jeho iniciatívy sa od roku 1950 študuje na Slovensku archívnictvo. Spočiatku sa venoval prevažne diplomatike, pramennou základňou sa mu stali stredoveké dokumenty Liptova. Okrem vedeckého zhodnotenia archívnych listín Liptova sa mu tento materiál stal aj podkladom na štúdium a osvetlenie genealogických a heraldických problémov. Potreby výchovy nových odborníkov ho viedli k napísaniu prvej slovenskej učebnice paleografie. Početné parciálne štúdie z metrológie boli prípravou na syntetické dielo pre skúmanie hospodárskych dejín Slovenska od raného feudalizmu po zavedenie metrického systému. Poznatky o svojom rodisku spracoval v knihe Dejiny Lamača. Prispieval do odborných časopisov, bol členom redakčnej rady Zborníka FF UK –  Historica a v rokoch 1955 – 1969 hlavným redaktorom Historických štúdií. V roku 1966 bol vyznamenaný Zlatou medailou UK a v roku 1969 Radom práce.

DOBROSLAV CHROBÁK
(16. 11 1907 Hybe –  16. 5.1951 Bratislava)
Spisovateľ, literárny kritik, rozhlasový pracovník, elektrotechnický inžinier. Ľudovú školu vychodil v Hybiach, gymnázium v Rožňave a Liptovskom Mikuláši, priemyselnú školu v Bratislave. Počas bratislavských štúdií pôsobil v študentskom a kultúrnom hnutí. Bol redaktorom časopisu Mladé prúdy. Po skončení štúdií v Bratislave odchádza študovať elektrotechniku a strojníctvo na ČVUT v Prahe. Po dokončení štúdií sa stal prvým redaktorom mesačníka Slovenské smery umelecké a kritické. Od roku 1943 prednášal vysokofrekvenčnú elektrotechniku na SVŠT v Bratislave. V rokoch 1947– 1950 bol oblastným riaditeľom Československého rozhlasu na Slovensku v Bratislave. Literárne debutoval už ako študent poviedkou Les. 
Ďalšie prózy a fragmenty s tematikou dediny a prírody publikoval v časopisoch Mladé Slovensko a iných. Zameriaval sa na fantastiku až mýtickosť prírody. Známy je jeho knižný debut Kamarát Jašek. Cudzie podnety využíval neskôr ako inšpiráciu na vyjadrenie vlastného pohľadu, čo potvrdil v románovej novele Drak sa vracia, ktorá patrí k základným dielam slovenskej lyrizovanej prózy. Na Drakovom hľadaní cesty k ľuďom vyzdvihol základné hodnoty života. Po vydaní diela sa literárne odmlčal. Venoval sa publicistike, literárnej kritike, biografickej a edičnej činnosti, v ktorej sa prejavil ako encyklopedicky rozhľadený znalec literatúry a umenia. 
Prispieval do rôznych časopisov, analyzoval starších spisovateľov (Podjavorinská, Timrava, Vajanský, Záborský), je autorom recenzií a kritík najmä medzivojnovej prózy, úvah o umení, referátov o výtvarníkoch (C. Majerník, J. Mudroch, K. Sokol), divadelných recenzií a pod.
Spolupracoval na Bujnákovom Slovenskom náučnom slovníku a pripravil Rukoväť dejín slovenskej
literatúry, ktorá dlho plnila funkciu slovníka slovenskej literatúry. Sporadicky sa venoval prekladom. Pochovaný je v rodnej dedinke Hybe.
Kveta Slyšková
Klnka si z festivalu odniesla najvyššie ocenenie
Detský folklórny súbor Klnka uspel v medzinárodnej konkurencii 34  súborov, získal cenu ako najlepší súbor festivalu.
„Členovia poroty sa vraj záhadne usmievali, súbor chválili, no o tom, že by vyhrali hlavnú cenu, nikto ani nesníval,“ opisuje atmosféru a pocit prekvapenia Peter Saňka, manažér súboru, organizátor, muzikant.
Spolu s manželkou Ingrid, vedúcou súboru, choreografkou, sú spätí s detským folklórnym súborom Klnka už viac než dvadsať rokov.  Teraz si z medzinárodného festivalu v Petrohrade odniesli najvyššie ocenenie GRAND Prix ako najlepší súbor festivalu a šesť pohárov. Najviac zo všetkých zúčastnených súborov.
Klnka uspela v konkurencii 34 súborov a medzi stovkou choreografií. Na festivale sa zúčastnili krajiny ako Rusko, Gruzínsko, India, Litva, Estonsko, Bangladéš, Bulharsko, Slovensko, Kazachstan.

Plte ohúrili
Išlo o 5. ročník medzinárodného festivalu v Petrohrade a súťaž s názvom Super Dance, približuje vedúca súboru Ingrid, deťmi nazývaná Inka.  „Súbor bol prihlásený do kategórie folklór – menšie deti s tancami Šariš polka a Detvianske cifrovačky, kde sme získali druhé miesto. V kategórii staršie deti sme s tancami Myjavská nálada a Gemerské variácie vyhrali.“ Klnka súťažila a vyhrala aj v kategórii scénické spracovanie folklóru s tanečným pásmom Pltníci, Plte a Liptovské cifrovačky.
Peter Saňka prezrádza, že pásmo Plte úplne očarilo. Klnka získala aj cenu poroty za choreografiu a spracovanie témy, špeciálnu cenu za kroje.
Oslava tancom
„Celkovo sme mali v Petrohrade sedem vystúpení, okrem toho sme tancovali aj na otvorení výstavy Petrohrad očami detí, kam nás zavolal veľvyslanec Augustín Čisár. Výstava sa konala v Petrohradskej filharmónii za účasti diplomatov z rôznych krajín,“ hovorí Inka. „Mali sme možnosť vidieť aj krásy Petrohradu, ktorý je neskutočne veľký, priestranný s krásnymi budovami, pamiatkami, ale aj problematickou dopravou.“
Pocity po vyhlásení výsledkov a získaní toľkých cien sa podľa vedúcej súboru ani nedajú opísať. „Boli to tie naj-naj pocity, fantastické, úžasné, plné radosti aj plaču, zábavy, tanca, objatí, fotení aj gratulácií. Súbor z Indie nám bubnoval, hral a obdaroval deti rôznymi príveskami, náušnicami, náramkami. Klnkári boli do rána hore, oslavovali tancom.
Detský folklórny súbor Klnka o rok oslávi 40-tku, už roky je spätý s Dúbravkou, trénuje v Dome kultúry Dúbravka, na konte má mnohé ocenenia, úspechy.  Posledný z Petrhradu, potešil, prekvapil... 
Aké ďalšie má pred sebou ukáže čas, isté je, že Klnka v duchu zvukomalebnej rečňovanky dáva slnka... 
Lucia Marcinátová
Aj Tanečný klub Danube úspešný
Tanečný klub Danube, ktorý patrí k priekopníkom integrovaných tanečných párov aj za našimi hranicami a v  Dúbravke trénujú už viac než dvadsať rokov, uspel v medzinárodnej konkurencii. Páry klubu sa 14. mája zúčastnili otvorených majstrovstiev v Belgicku v tanečnom športe na vozíčku.  V medzinárodnej konkurencii latinskoamerických párov zvíťazil pár Martin Dait – Kristína Ráczová aj nad pármi s ľahším postihnutím. Nováčikovia klubu Erik Vavrinec a Federica Spevákova zažiarili na svojej prvej súťaže a tiež priniesli zlato.    
Foto: TK Danube
Dotácie: Široký záber a pre dúbravské deti
Najviac podnetov a otázok obyvateľov smerovalo ku kapacite materských škôl, hovorí Marián Podrazil, predseda Komisie školstva a mládeže.  Počas zasadnutí komisia nielen spoznáva základné a materské školy, rieši napríklad školské obvody, prideľuje dotácie týkajúce sa výchovno-vzdelávacej činnosti,  zaoberá sa technickým stavom budov škôl, navrhuje aj ich riešenia. Komisia sa na zasadnutiach oboznamuje s agendou školstva, ktorú berie na vedomie a podobne ako ostatné komisie odporúča či neodporúča schváliť jednotlivé materiály, ktoré sa prerokovávajú v miestnom zastupiteľstve.
Komisia, ktorej predsedáte, sa volá Komisia školstva a mládeže, čomu presne sa komisia venuje?
Predovšetkým sa venujeme základným a materským školám v mestskej časti, ktorých zriaďovateľom je Mestská časť Bratislava-Dúbravka. Na komisie si pozývame riaditeľky škôl, aby školu bližšie predstavili, priblížili jej smerovanie, aktivity, oboznámili členov o projektových činnostiach.  Druhá časť agendy komisie sa týka mládeže. Členmi komisie sú Alžbeta Šporerová a poslanec Matej Nagy, ktorí sa venujú dúbravskej mládeži. Na zasadnutiach nás informujú o svojej práci, ktorá je z môjho pohľadu veľmi zaujímavá, ale ťažká.

Boli sa už na komisii predstaviť všetky materské a základné školy?
Všetky štyri základné školy v našej zriaďovateľskej pôsobnosti už boli predstavené, z desiatich materských škôl nám zostali na predstavenie ešte dve. 

Na zasadnutí komisie ste schvaľovali aj dotácie.
Áno, to je tiež podstatná právomoc  komisie,  zmenilo sa to oproti minulosti. Starosta navrhol a poslanci cez schválený rozpočet pridelili jednotlivým komisiám balíček peňazí. Členovia zvažujú ako financie čo najlepšie rozdeliť, aby sa podporilo čo najviac združení, organizácií a aktivít týkajúcich sa výlučne výchovno-vzdelávacej činnosti. Vytvoril sa preto strop dotácie v sume päťsto eur. Postup je taký, že každé združenie, organizácia, ktorá žiada o nenávratnú finančnú dotáciu, by mala prísť a predstaviť sa. Máme kritéria, že dotácie by mali byť pre deti z Dúbravky a podporený projekt by mal mať široký záber, teda nielen pre úzku skupinu detí. Podľa reakcií škôl a združení je to správny smer a chceme  ho vylepšovať a pokračovať touto cestou.

Obracajú sa na vás, prípadne na členov komisie, obyvatelia? S akými podnetmi a problémami? 
Najčastejšia otázka smeruje ku kapacite materských škôl. Je veľmi pravdepodobné, že po spustení činnosti dvoch nových  materských škôl na Fedákovej a Bullovej bez problémov umiestnime všetkých dúbravských žiadateľov. Ďalšie podnety smerovali k technickému stavu budov škôl a školských areálov.

O kapacite materských škôl sa veľa diskutuje, vzniká však nová materská škola na Fedákovej.
Nielen na Fedákovej, ktorá sa má spustiť do prevádzky už v tomto septembri, ale ako som už spomenul, plánujeme otvoriť novú materskú školu aj na Bullovej  ulici. Veľká vďaka patrí súčasnému vedeniu mestskej časti, ktorá sa svojou aktívnou a odbornou činnosťou zaslúžila o tento úspech.
Boli ste v komisii aj v minulom volebnom období, môžete porovnávať?
V minulom volebnom období som nebol členom komisie školstva a mládeže, bol som ale poslancom v miestnom zastupiteľstve. Pamätám si návrh vtedajšieho vedenia na vyradenie Základnej školy Nejedlého zo siete škôl. Školu sa našťastie podarilo zachrániť, dnes napreduje a pre veľký záujem rodičov o túto školu rozširuje svoje kapacity. 
Pre porovnanie v školskom roku 2014/2015 bolo zapísaných 57 detí, na budúci školský rok 2017/2018 sa zapísalo do prvého  ročníka 90 detí. Ďalším pozitívom je spätná väzba od riaditeľov i učiteľov základných a materských škôl, ktorí vyzdvihujú dobrú spoluprácu s vedením mestskej časti ako aj oddelením hospodárskej správy miestneho úradu, ktoré má na starosti opravy a údržbu v budovách škôl.

Teraz sa v Dúbravke stavia najmä v dolnej časti, okolo Tesca a Agátovej. Sú to ulice, ktoré spadajú pod školu Nejedlého.
Áno, obe ulice spadajú do školského obvodu ZŠ Nejedlého. Spomenutá výstavba môže vplývať na zvýšenie kapacity školy. 

Viem, že ako komisia ste sa zaujímali o ponuku krúžkov na základných aj materských školách.
Krúžky a aktivity v jednotlivých materských a základných školách nám na zasadnutiach komisie podrobne  predstavujú riaditeľky škôl. Krúžky na školách sa organizujú podľa záujmu rodičov.

Je to tak, že rodič si môže vybrať kam dieťa zapíše?  Napríklad, keď v Dúbravke spadáte ulicou do jednej školy, no chceli by ste do inej?
Žiak prioritne spadá do školy podľa miesta svojho trvalého bydliska. V prípade, že rodič má záujem o inú školu ako spádovú, rozhodnutie je na riaditeľovi danej školy. Školské obvody neplatia pre materské školy. 

Venovali ste sa, alebo venujete aj umeleckým školám, prípadne centrám voľného času?
Základná umelecká škola Eugena Suchoňa a Centrum voľného času Klokan nie je v zriaďovateľskej pôsobnosti mestskej časti, ale napriek tomu s nimi veľmi úzko spolupracujeme. Riaditeľka Centra voľného času Klokan sa zúčastnila zasadnutia komisie, kde nas informovala o centre a jeho činnosti. V blízkej budúcnosti plánujeme pozvať na komisiu aj riaditeľku základnej umeleckej školy.                 
Lucia Marcinátová

Od Patráča Tina cez dobrovoľníkov k Zelenému átriu
Základná škola Pri kríži chce premeniť nevyužívaný priestor na Zelené átrium.  Komisia školstva a mládeže podporila projekt Pátrača Tina aj Nadáciu Green Foundation.
Projekt, ktorý vznikol pri kočíkovaní a ako zábava pre kamarátov, dnes baví tisíce detí aj mimo Bratislavy. Pátrač Tino, čiže zvedavý chlapec s výrazným nosom, veľkými očami a červenou šiltovkou nasadenou naopak, ktorý stále čosi vymýšľa, hľadá, no aj nachádza odpovede. Zrodil sa v Dúbravke, chystá novú poznávaciu brožúrku a bol prvou témou májového rokovania Komisie školstva a mládeže. Komisia zábavno-vzdelávacej hre Pátrač Tino schvaľovala dotáciu. Podporu vyjadrili všetci členovia komisie. 
„Je to veľmi dobrý projekt, má široký záber,“  zneli hodnotenia Pátrača Tina.
O druhú dotáciu,  ktorou sa komisia zaoberala, požiadala  Nadácia Green Foundation.  Dúbravku oslovila s celosvetovým vzdelávacím programom v oblasti environmentálnej angažovanosti, ktorý prebieha na Slovensku len v piatich vybraných školách, jednou z nich je práve dúbravská Základná škola Beňovského. V rámci projektu sa chce škola starať o svoje blízke okolie, zlepšiť stav Parku Družba či obnoviť školský náučný chodník v Parku Beňováčik.
„Nadácia sa zapája aj do iných environmentálnych aktivít v mestskej časti,“ komentoval žiadosť poslanec Marián Takács.

Pri kríži chce meniť dvor
Komisia hovorila aj o školskom projekte Zelené átrium, ktoré má vzniknúť na dvore Základnej školy Pri kríži.
Projekt škola zapojila do programu "Vy rozhodujete, my pomáhame" Nadácie Tesco, a podarilo sa mu vyhrať v hlasovaní zákazníkov v našom regióne a získať finančnú podporu.  Do súťaže sme spolu prijali 405 žiadostí. Nadácia Tesco prerozdelí finančné prostriedky medzi 77 víťazov.
Hlavnou ideou projektu je vytvorenie príjemného a bezpečného priestoru pre učenie a trávenie voľného času detí, rodičov a širšej komunity. Cieľom je zrevitalizovať chátrajúce átrium v areáli, ktoré je v súčasnosti prakticky nevyužitým a zanedbaným priestorom, no svojou orientáciou a rozlohou poskytuje potenciál pre variabilné použitie v rámci rôznorodých aktivít školy.
Riaditeľka školy Iveta Mikšíková hovorí, že na vytvorení átria chcú pracovať postupne, o podpore projektu natočili žiaci zo ZŠ Pri kríži aj originálne video.

Dobrovoľníctvo
O aktivite žiakov hovorila aj Alžbeta Šporerová, členka komisie a štatutárka Občianskeho združenia Centrum rodiny.  
„Veľmi dobrá je spolupráca s Gymnáziom Bilíkova, dobrovoľníčky chodia pravidelne. Rozbieha sa aj spolupráca s Pedagogickou a sociálnou akadémiou na Bullovej.“
V centre praxujú vysokoškoláci z odboru psychológia a sociálna práca. 
Komunitné centrum dokázalo spojiť rôzne komunity návštevníkov, no aj komunity dobrovoľníkov – stredoškolákov, vysokoškolákov, seniorov aj juniorov. Centrum sa 9. a 10. júna zapája aj do najväčšieho podujatia firemného dobrovoľníctva na Slovensku Naše mesto. 
Dobrovoľníci budú tento deň pomáhať na viacerých miestach v Dúbravke.

Lucia Marcinátová
Hral sa metlobal, cestovalo sa časom
Netradičné stany, lukostrelci, muži aj devy v rôznych kostýmoch a partie hrajúce „metlobal“, čiže fiktívny šport zo série kníh o Harrym Potterovi. Už pohyb neobyčajných ľudí, víl, šamanov či hviezdnych tvorov pred Domom kultúry Dúbravka predznamenával, že vo vnútri kultúrneho domu sa deje  niečo neobyčajné. Kulturák doslova zaplnil trojdňový festival fanúšikov fantasy, sci-fi, histórie a hier, čiže SlavCon. Festival si priestory domu kultúry vyskúšal po prvýkrát a asi nie naposledy. Účasť bola pestrá a vysoká, festival mal úspech.
Debaty o knižkách a aj krst knihy Juraja Červenáka Oceľové žezlo,  rýchlokurz písania aj cestovanie časom, diskusie, prednášky, workshopy, hry, súťaže, no najmä stretnutie ľudí s rovnakou vášňou. Vášňou pre fantasy, mytológiu, sci-fi či hry.  O tom všetkom bol festival SlavCon.
Knihy, filmy a seriály ako Hobbit, Harry Potter, Star Wars, Star Trek, Doctor Who, Sherlock Holmes alebo Big Bang Theory majú po celom svete množstvo fanúšikov.
Tí bratislavskí, aj z okolia mali možnosť porozprávať sa s obľúbenými spisovateľmi či výtvarníkmi, ale aj medzi sebou navzájom. Počas programu bolo počuť slovenčinu, češtinu aj angličtinu. Program prebiehal vo všetkých sálach kultúrneho domu a aj pred kulturákom. Rôzne stolové hry sa rozložili na poschodí, hrali menší i väčší, ľudia v maskách, kostýmoch aj civile.
Festival SlavCon vznikol v roku 2006 ako dobrovoľnícky projekt OZ Spoločenstva Tolkiena, v roku 2011 sa k organizácii pridalo aj OZ Sci-Fi Guide. Do prípravy festivalu sa zapája množstvo mladých ľudí, pre ktorých je odmenou len voľný vstup na festival a víkend, ktorý si naplno užijú. O tom, že to tak bolo aj na prvom SlavCone v Dome kultúry Dúbravka, svedčili naplnené priestory, debatujúci nadšenci a pestrý program.                                   
(lum)
Hasiči mali svoj sviatok
V nedeľu 7. mája sa už tradične konala oslava sviatku sv. Floriána – patróna hasičov. Akciu zorganizoval Dobrovoľný hasičský zbor Dúbravka ako symbol vďaky, pomoci a odvahy pre svoje poslanie.
Odvážny, altruista, schopný obetovať vlastný život. Taký bol svätý Florián, ktorý sa stal patrónom požiarnikov. Počas mája si ho už tradične pripomína aj Dobrovoľný hasičský zbor Dúbravka.
Program sa  začal priamo pred hasičskou zbrojnicou na Žatevnej ulici, odkiaľ kráčal sprievod do Kostola sv. Kozmu a Damiána v starej Dúbravke. Po skončení omše sa zastavili pri soche sv. Floriána na Jadranskej ulici, kde hasiči symbolicky odovzdali kyticu ako prejav vďaky. Na záver sa sprievod vrátil „domov“, do hasičskej zbrojnice, kde nechýbalo občerstvenie a príjemné posedenie.  Celé podujatie sa nieslo v duchu modlitby hasičov: „Bohu na slávu, blížnemu na pomoc.“
Dúbravský protipožiarny zbor bol založený v roku 1889. V tom čase mali hasiči jednu ručnú striekačku ťahanú koňmi a jeden veľký sud na vodu, ktorý bol stále naplnený, pretože vody bolo málo. V roku 1926 bola približne v strede Jadranskej ulice postavená hasičská zbrojnica. Dochované zápisy svedčia o pestrej činnosti hasičského zboru. Okrem pomoci pri kalamitných situáciách sa rozvíjala kultúrna činnosť. Usporadúvali sa zábavy na Silvestra a na Trojicu, keď obcou prechádzala procesia Božieho tela. 
Dúbravskí hasiči sa vyznamenali pri hasení požiaru v tzv. Židovni 17. mája 1913. V novších časoch zasahovali pri veľkých lesných požiaroch na Záhorí v deväťdesiatych rokoch minulého storočia.     Juraj Vodila
V Dúbravke sa stretli harfisti, rozozvučali dve sály
Harfa je jeden z najstarších hudobných nástrojov, objavili ju už pred 5000 rokmi v Egypte a Mezopotámii. Nie je však taký populárny, ako napríklad známejší strunový nástroj – gitara. Napriek tomu si zachoval svoju vážnosť a obľubu u širokého spektra publika od dávnych čias, až po súčasnosť.  To všetko potvrdilo aj podujatie v Dúbravke pod názvom Harfové dni.
Dvojdňovú hudobnú akciu organizovali 3. a 4. mája Základná umelecká škola Eugena Suchoňa na Batkovej ulici, rodičovské združenie školy a Mestská časť Bratislava-Dúbravka. Harfy zneli počas dvoch dní v Dome kultúry Dúbravka a v koncertnej sále školy.
V kultúrnom dome bol na programe spoločný koncert harfistov zo Slovenskej i Českej republiky, na druhý deň prebehol aj workshop harfistky gréckeho pôvodu Elisy Vellie v koncertnej sále základnej umeleckej školy.
Myšlienka usporiadať Harfové dni vznikla minulý rok, keď sa konalo stretnutie mladých harfistov. Tohtoročné podujatie predstavilo mnohých študentov nielen z dúbravskej umeleckej školy Eugena Suchoňa a bratislavského konzervatória, ale aj zo základnej umeleckej školy v Kysuckom Lieskovci, v Žiline, či dokonca žiakov zo štyroch základných umeleckých škôl v Prahe.
Tóny, jemnosť a melódie presvedčili o výnimočnosti harfy, podobne aj ako vystúpenie len päťročného dievčatka na pódiu.                 
(nt, lum)
Mamičkám: Program od detí, ochutnávky aj skrášľovanie
Deň matiek, deň úcty a vďaky venovaný našim matkám. Už tradične mu patrí druhá májová nedeľa. Mestská časť Bratislava-Dúbravka na mamičky nezabudla, a preto pripravila poďakovanie za ich každodennú starostlivosť v podobe príjemného popoludnia.  
Mamičky, babičky, prababičky sa stretli v Dome kultúry Dúbravka na slávnostnom podvečere. Program nielen svojim mamičkám pripravili tí najmenší. Počas neho sa na pódiu vystriedali detičky  z dúbravských materských škôl Cabanova, Pri kríži, Ušiakova a Cirkevná materská škola na Bilíkovej.
Po vystúpeniach drobcov, speve, básničkách, tancoch čakali dúbravské dámy aktivity len pre ne. Zaujímavosti a novinky v oblasti vlasového stylingu, kozmetiky alebo nechtového dizajnu. Taktiež bola k dispozícii ochutnávka kávy, vína či sladkých zákuskov.
Kultúrnym domom sa niesla príjemná  atmosféra, sladká vôňa i poďakovania všetkým mamám za ich lásku a obetavosť!
Matky sa uctievali napríklad už v starovekom Grécku aj Ríme. V novodobej histórii sa Deň matiek dostal do povedomia na prelome 19. a 20. storočia a začal sa postupne pravidelne oslavovať druhú májovú nedeľu. Počas júna si zas pripomíname Deň otcov. Slávi sa väčšinou tretiu nedeľu v júni. Tradícia Dňa otcov vznikla v meste Spokane v štáte Washington už v roku 1910. 
Natália Kajzerová
Na dvore zaparkovala motorka, šéfkuchár aj vizážistky
Veršom, piesňou, tancom, divadlom i celkom originálne. Svoje oslavy a pripomenutia Dňa matiek organizovali jednotlivé materské školy i denné centrá seniorov rôzne. Spájalo ich však jedno, atmosféra a program pripravovaný s láskou.
Napríklad v Materskej škole Damborského sa malí škôlkari predstavili aj divadielkom, za ktoré by sa nemuseli hanbiť ani súbory alebo formácie na veľkom javisku. V predstavení nechýbali pytačky chrobáčikov či štrikujúca svokra lienka. Po programe čakala na všetky maminy a najmä deti domáca torta v tvare srdca pečená od srdca.
Popoludnie, ktoré chytilo za srdce, pripravila aj Materská škola Cabanova. Na akcii Čaj o piatej, ktorá sa začínala o tretej, spojili  –  tanec, akrobatický rock and roll, tvorenie, fotenie, motorku, 60-roky či kuchárske umenie Vojtecha Artza s koncertom a skvelou zábavou. Vzácny bol dar, ktorý dostali mamičky – čas. Čas pre seba, stretnutia, debatu, rozhovor, skrášľovanie odborníkmi či šálku čaju. Školský dvor sa tak stal miestom úsmevov, stretnutí, ochutnávok, hier, tanca, kostýmov a kadečoho iného.
Správca Dúbravského múzea Ľubo Navrátil, ktorý na akcii robil fotografa, priznal, že hoci bolo podujatie venované nežnejšiemu pohlaviu, získalo si ho. Keby vraj bol dnes na zápise do materskej školy, povedal by riaditeľke materskej školy asi toto:
„Že chcem vidieť celý svet, že som na folklór, aj na motorky, bavia ma ručné práce, rád tancujem, spievam, milujem komunitu, keď sa ľudia dávajú dokopy, že aj niečo zahryznúť, najlepšie od Vojta Artza, že sa chcem stať plnohodnotným človekom. A ona by ma musela prijať. A jej „bosorácky“ team by zo mňa začal robiť človeka. Isteže by som odolával, ale nakoniec by ma dostali. Tak, ako ma dostali dnes, keď som fotil tieto zábery.“
Dúbravské noviny želajú mamičkám, aby bol každý deň v roku niečím tak trošku výnimočný...
(lum)
Dúbravské rozprávky
Puding a kamarátka Majka
Jedno krásne skoroletné dopoludnie sa kocúrik Puding túlal len tak po lese. Kožúšok už mal od slniečka poriadne vyhriaty, a tak si povedal, že sa pôjde schladiť k dúbravskému potôčiku. Práve keď si namáčal predné labky, zazrel malé dievčatko. Sedelo na kameni hneď pri vode a fňukalo, nariekalo.
„Ahoj dievčatko, prečože tu takto smoklíš?“ 
Dievčatko však nie a nie prestať. Až sa celá od vzlykania otriasala.
„Neplač, krásavica!“ prisadol si k nej Puding. „Dovoľ aby som sa ti predstavil, volám sa Puding a som známy tým, že je so mnou vždy veselo. Nechceš sa aj ty na mňa usmiať?... Hmm... a poznáš túto hádanku?
„Milé malé dievčatko na kameni plače,
zatiaľ čo jej pod nohami niečo mokré skáče.“
Dievčatko sa nesmelo pozrelo na Pudinga: „Sú to moje slzičky?“
„Ale kdeže, skús hádať ďalej...“ usmieval sa kocúrik.
„Nuž, myslím, že by to mohlo byyyyť, mohlo byyyyť... Počkaj, už to mám, áno, je to potôčik!“ usmialo sa dievčatko.
„Výborne! Uhádla si. A teraz ty, poznáš nejakú?“
„Myslíš hádanku... no, počkaj, poznám...
Hádaj moje meno hneď, 
našepkám ti odpoveď.
Je v ňom mesiac jarný skrytý
Uhádneš ho hádam i ty!
„Fíha, keďže si dievča, Augustín asi nebudeš.. veď august je aj tak letný mesiac..“ premýšľal tuho Puding... „Ahá, že by si ty bola... Majka? Áno, ako mesiac máj!“
„Fí, kocúrik, s tebou je ozaj zábava...“ potešila sa Majka. „Aj som zabudla, prečo tu tak nariekam... Vieš, ja som sa načisto svojmu ockovi stratila... Zbierali sme kvietky pre mamičku a odrazu som ostala sama...“
„Neboj sa Majka, ja a moja rodina bývame neďaleko. Opýtame sa Pani Ružovej, tá ti isto poradí, ako sa dostať domov...“
A tak sa Majka a Puding vychytili na dúbravské sídlisko. Po ceste si veselo vyspevovali, až sa k nim pridali i lesní vtáčkovia, bračekovia mravčekovia, ba dokonca nôtila i stará sova Milena:
Spoločne sa nesieme, cestou veselou.
Cupkáme si dolu tam, za Pani Ružovou.
Tá nám isto poradí ako von z lesa 
s kamarátmi, blízkymi lepšie ide sa!
Ako sa blížili k sídlisku, Majka zbadala známy bicykel svojho ocka. „Jeeej, Puding, našli sme sa hurááá!“
To vám bolo radosti veselosti, keď sa tato Maťo zvítal so svojou dcérenkou Majkou. Všetci boli radi, že sa toto lesné dobrodružstvo dobre skončilo a spoločne si zanôtili:
Máj, lásky čas,
dobro v nás,
stačí nájsť!
Lásky čas máj,
blížnych rád maj
a života užívaj!
Zuzana Lukáčová
Za vílou Dúbravkou alebo horná citadela Devína otvorená
Po nepriaznivom a chaotickom počasí nám príroda plnou mocou svojej podmanivej krásy pripomína svoje mocné stránky – teplé slnečné lúče, farby rozkvitnutých kvetov i vôňu čerstvo pokosenej trávy. Nastal čas nechať sa zvábiť počasím. Prižmúriť oči a nechať sa unášať jarou.  Je to výzva pre všetkých „neleňochov“, priateľov čerstvého vzduchu, outdoorových bláznov, nadšencov a všetkých, ktorí jednoducho nesedia doma pred televízorom či počítačom, ale vyjdú von. Prijmite pozvanie, vyrazte s nami. Takže ruksak na plece.
Vybrali sme tentoraz nenáročnú trasu, ktorá vedie zo Starej Dúbravky cez tiene hustého porastu Devínskej Kobyly až do susednej mestskej časti. Naša púť sa začína pri požiarnej zbrojnici neďaleko miestneho úradu na Žatevnej. Presúvame sa cez Jadranskú ulicu, ktorú lemujú rodinné domy, vládne tichá, pokojná atmosféra dediny v meste, sem-tam ju dotvorí brechajúci pes.
Smerujeme hore  a musíme si pevnejšie zaviazať šnúrky od topánok, pretože kvalitný asfalt Starej Dúbravky sa pomaly, ale isto, začína meniť na cestu posiatu nerovnosťami. Ak budeme mať oči otvorené, možno sa nám podarí urobiť aj fotku lesnej víly, alebo aspoň víly dúbravskej, originálnej drevenej sochy na ihrisku pri Horanskej studni.
Prechádzame bránou do ríše zvierat a krajiny stromov. Stúpame ďalej po ulici rovnomenného názvu K Horánskej studni. Míňame Bowling Bar, pred nami cesta na Devín.
Pre nás zdatnejších, približne hodina a desať minút, pre rodiny s deťmi o chlp dlhšie, pre cyklistov, ktorých šťastena podrží a nechytia defekt, sa čas skráti o viac než polovicu. Nachádzame aj turistické značky.
Cesta na Devín je pre peších turistov značená žltou značkou. Smerovník sa začína pri Dome kultúry Dúbravka a čas trvania sa odhaduje na hodinu a 50 minút.
Druhou možnosťou je ísť do Devína po náročnejšej červenej, po Štefánikovej magistrále.
Po príchode na Devín sa dá občerstviť v stánkoch pod hradom, dobrou správou tiež je nedávne otvorenie hornej citadely hradu. Hlavné mesto ju sprístupnilo po deviatich rokoch, horná časť hradu bola uzavretá od jesene 2008.
Odmenou za cestu vám tak bude krásny výhľad, obnovené terasy hradu, nová jaskynná expozícia.
Michal Havlík, lum
Šachisti hrali o Putovný pohár starostu
Už sa pomaly stáva tradíciou, že keď k nám prichádzajú ľadoví muži podľa pranostík – Pankrác, Servác a Bonifác, tak v Dúbravke súťaží mládež za šachovnicami. V sobotu 13. mája  sa konal v priestoroch ZŠ Pri kríži už 6. ročník šachového turnaja o Putovný pohár starostu Dúbravky, čo je turnaj pre začínajúcich mladých šachistov do 16 rokov, ktorý usporiadal šachový klub ŠK Dúbravan.
Turnaja sa zúčastnilo 28 detí, z toho päť dievčat.  Pravidlá šachu počas turnaja boli prispôsobené pre začiatočníkov, aby niektoré články pravidiel šachu neboli príliš prísne a deti si postupne zvykali hrať podľa pravidiel,  ktoré platia pre šachistov. 
Hralo sa systémom na 9 kôl, 15 minút pre každého hráča na partiu. Na turnaj dohliadal medzinárodný rozhodca FA Ladislav Šipeky, ktorý vysvetľoval deťom aj pravidlá šachu. Deti mali z hry veľkú radosť, hrali takmer do matu alebo kým neostali na šachovnici len dvaja králi.  Niekedy si po prehratej partii aj poplakali, ale potom si dali občerstvenie, ktoré prichystali skvelé pani kuchárky, a to ich opäť správne naladilo a vydržali bojovať až do posledného kola.
Celkovým víťazom turnaja sa stal Dávid Petrek z klubu ŠK Slovan Bratislava so ziskom 9 bodov z 9 partií. Na 2. mieste skončila Oleksandra Strelbitská  z klubu ŠK Dúbravan so 7 bodmi. 3. miesto so ziskom 6,5 bodov obsadil Tomáš Čižmár z krúžku Bratislavskej šachovej akadémie. 
V kategórií „dievča“ skončila najlepšie Oleksandra Strelbistká, na 2. mieste sa umiestnila Linda Vojtková z klubu ŠK Komplet Modranka, o 3. miesto sa podelili Lívia Mervová z klubu Tatran Tilgnerka a Anastasiya Globa z klubu KŠN Bratislava. Najlepším chlapcom bol Dávid Petrek, 2. miesto tejto kategórie patrilo Tomášovi Čižmárovi a 3. miesto získal Milan Gál z klubu ŠK Dúbravan. Ocenených bolo aj ďalších 6  hráčov v kategóriách podľa veku a 8 hráčov získalo vyžrebované vecné ceny. 
Popri hlavnom turnaji  sa hral turnaj pre „sprievodcov“ z radov rodičov hrajúcich detí. Víťazstvo v turnaji si vybojoval Ladislav Ochrana z klubu Strelec Devínska Nová Ves so 7 bodmi zo 7 partií.
Chceme sa poďakovať  za podporu pri organizácii turnaja pani riaditeľke Základnej školy Pri kríži Ivete Mikšíkovej za jej pomoc a poskytnuté priestory, vedeniu mestskej časti a tiež mamičke nášho mladého člena pani Ivane Adamcovej za vecné ceny pre deti.  
Peter Lukáč
Dúbravskí futbalisti vyhrali
FKP Dúbravka, Záhorská Bystrica, FK Inter Bratislava, Pajštunáčik – FKM Stupava tí všetci sa stretli na jednom ihrisku v Dúbravke. 

Na multifunkčnom ihrisku na Valachovej ulici sa hral počas mája futbalový turnaj mladších žiakov - ročník narodenia 2009 a mladší. Po dramatických bojoch a vypätých výkonoch si palmu víťazstva odnášali dúbravskí futbalisti, na druhom mieste skončila Záhorská Bystrica, tretí bol Inter Bratislava a štvrtí chlapci zo Stupavy. Blahoželáme. 
Turnaj organizovala Komisia športu MČ Dúbravka a futbalový klub FKP Dúbravka.   
Foto: Ľubo Navrátil
Vlastivedná vychádzka po Dúbravke
sobota 17. jún 2017

Program:   2-hodinová, 5-kilometrová prechádzka náučným chodníkom. Po vychádzke nasleduje prehliadka Dúbravského múzea a celá akcia bude zakončená okolo 13:00 spoločným priateľským posedením pri chutnom guláši.
Zraz v Devínskej Novej Vsi: 9:20 pred TIK (Istrijská 49),   9:37 presun autobusom č.20 zo zastávky Novoveská do Dúbravky, kde sa o 10:00 stretneme s Dúbravčanmi.
Zraz v Dúbravke: 10:00 námestie pred miestnym úradom  na Žatevnej (parkovisko pred požiarnou zbrojnicou).
Vstup na vychádzku s gulášom je zdarma!
Prihlasovanie sa na akciu do stredy 14. 6.  V Devínskej Novej Vsi v: Turistická Informačná Kancelária,  Istrijská 49,  02/6477 0260, mobil: 0905 668 308, info@tikdnv.sk   www.tikdnv.sk
v Dúbravke na: 0918 422 806, navratil@dubravka.sk         
Vymenovali trénerov
Hokejová sezóna 2016/17 HOBY Bratislava skončila v len apríli, ale vedenie klubu na čele s riaditeľom Brankom Semančíkom už v máji určilo trénerov na hokejovú sezónu 2017/18. Šéftrénerom klubu je Ivan Feneš. Trénera brankárov a asistenta u juniorov určia neskôr. Ako nás informoval B. Semančík počas sezóny môže prísť k doplneniu a skvalitneniu jednotlivých trénerských postov.
Šéftréner predprípravky a prípravky: Ľ. Líška, kategória 0-1-2: J. Dragúň, M. Marušiak, O. Kubo, M. Turan, V. Cvengroš, J. Sojka, kategória 3-4: J. Dragúň, M. Marušiak, M. Turan, V. Cvengroš, P. Briestenský kategória mladší žiaci (5. a 6. ročník): hlavný tréner M. Michálek, asistenti trénera R. Adamík, J. Kubiš, kategória starší žiaci (7. a 8. ročník): hlavný tréner F. Tallo, asistenti trénera M. Huntata,  R. Mašlanka, S. Parničan, kadeti: hlavný tréner M. Huntata, asistent trénera R. Mašlanka, dorast: hlavný tréner I. Feneš, asistent trénera D. Iffka, juniori: hlavný tréner: M. Gálik.      
(pej)          
N. Lišťáková a F. Švába opäť najlepší    
Už dávno neplatí, že pohyb je len výsadou mladých ľudí. Pravidelný pohyb prospieva po každej stránke aj seniorom. Pochopiteľne, musí byť adekvátny k zdravotnému stavu. Dávno sme to pochopili aj my v Dúbravke. Rada seniorov spolu s Komisiou športu za podpory MČ Dúbravka preto každoročné organizuje rôzne súťaže. Po turnaji v stolnom tenise sa v druhej polovici mája konali Športové hry seniorov Dúbravky.
Na treťom ročníku, ktorý sa konal opäť v parku Pekníčka, sa zúčastnilo 68 žien a 24 žien. Seniori súťažili v šesťboji (behy na 50 a 100 metrov, v hode granátom na cieľ, v hode medicinbalom do diaľky, v hode na basketbalový kôš a v streľbe futbalovou loptou na malú bránku). Športové hry slávnostne otvoril starosta Martin Zaťovič, ktorý na záver vydareného podujatia odovzdal ceny pre najlepších.                                                                                                                 „Veľmi rád chodím medzi seniorov a pomôžem pri podujatiach organizovaných pre nich. Páči sa mi, ako sa všetci účastníci snažili podať čo najlepšie výkony a doslova sa prekonávali. Je mi veľmi sympatické ako sa navzájom povzbudzujú a vôbec si nezávidia. Každý rok je čoraz viac súťažiacich a tiež tých, ktorí prišli držať palce svojim kolegom,“ povedal predseda komisie športu Branko Semančík.
Nakoľko do hodnotenia sa dostali iba súťažiaci, ktorí absolvovali všetky disciplíny, tak v niektorých kategóriách dostali medailu dvaja, alebo iba jeden pretekár. Až osem pretekárov si zopakovalo medailové umiestnenie z minulého roka. Dokonca Natália Lišťáková a František Švába obhájili prvenstvá spred roka. Najstaršími účastníkmi športových hier boli Bohuslava Kocianová a Karol Javorek (obaja 87 rokov).
„Myslím si a potvrdili mi to viacerí hneď po skončení športových hier, podujatie sa opäť veľmi vydarilo. Prospelo k tomu aj počasie a dobrá nálada všetkých prítomných. 
Chcela by som tiež poďakovať za pomoc všetkým organizátorom z MÚ Dúbravka, dobrovoľníkom, študentom Pedagogickej a sociálnej akadémie našim hasičom z DHZO a ZŠ Sokolíkovej,“ poznamenala duša podujatia Zuzana Marková, koordinátorka Rady seniorov.                           
VÝSLEDKY – kategória A (61 – 65 rokov): 1.J. Lundová, 2.A. Ganajová – 1.M. Dolník. Kategória (66 – 70 rokov): 1.N. Lišťáková, 2.Zl. Smolková, 3.Ľ. Kisová – M. Klčo, 2.A. Móza, 3.V. Machač. Kategória 71 a viac rokov): 1.Zd. Bestenreinerová. 2.E. Poláková, 3.Š.Bajteková – 1. F. Švába, 2.F. Brunovský, 3.Š. Hamerlík.
Jozef Petrovský
Prvé miesto v prehadzovanej
Vyhrali sme! Tieto slová radosti bolo počuť z úst štvrtákov Základnej školy Sokolikova, ktorí 27. apríla vyhrali prvé miesto v okresnom kole v prehadzovanej pre deti prvého  stupňa. 
Slovenská volejbalová federácia vyhlásila túto súťaž, pretože prehadzovaná je výbornou prípravou na volejbal. A nielen to. Deti sa učia rôznymi spôsobmi hádzať a chytať loptu, odhadovať dráhu letu lopty a vzájomne spolupracovať. Bolo zaujímavé sledovať, ako sa žiaci zúčastnených zmiešaných družstiev každou hrou zlepšovali, ako sa vzájomne povzbudzovali, zdokonaľovali taktiku.
Základná škola Sokolíkova bola organizátorom a  škola aj postúpila ako víťaz do krajského kola!                                                                    (oš)     
Zlato, striebro a bronz volejbalistkám z Bilíkovej
V máji vyvrcholili majstrovstvami Slovenska mládežnícke súťaže vo volejbale. Do finále starších žiačok, kadetiek a junioriek sa tradične prebojovali aj dievčatá ŠŠK Gymnázia Bilíkova. Do každého finálového turnaja  sa prebojovalo osem družstiev, ktoré si ho vybojovali v dlhodobých regionálnych súťažiach. Pred rokom mladé volejbalistky z Dúbravky získali jedno prvé a dve druhé miesta, tentoraz z každého kovu jeden. Zlato získali žiačky.

DÚBRAVSKÉ NOVINY * Vychádzajú mesačne * Vydáva samospráva mestskej časti Dúbravka,  Žatevná 2, 841 02 Bratislava *  IČO: 00603406 * Mediálna komisia: Vladimír Straka (predseda),  Mgr. Marcel Burkert, Maroš Repík, Peter Hanulík, Pavel Vladovič, Miroslav Markovič, Jozef  Petrovský (členovia) * Šéfredaktorka: Mgr. Lucia Marcinátová * Inzercia a administrácia: Dúbravské noviny, Žatevná 4, tel.:  02/6920 2521,  e-mail: tlacove@dubravka.sk  *  Inzeráty posielajte na navratil@dubravka.sk * Tlač: Mafra, a. s. * Redakcia si vyhradzuje právo krátenia, úpravy aj neuverejnenia neobjednaných príspevkov  * Nevyžiadané príspevky a podkladové materiály nevraciame  * Reg. číslo EV4115/10 * ISSN 2453-854X * Vyšlo 30. 5. 2017.