V znamení ohňa a vášne
Detský folklórny súbor Klnka oslávil 40-tku. Ako inak, tancom. Predstavil sa sériou vystúpení v Dome kultúry Dúbravka, kde súbor aj trénuje. Klnka vznikla v roku 1978 na podnet bývalých tanečníkov Lúčnice, v súbore dnes tancuje asi stovka detí od 4 do 18 rokov, umeleckou vedúcou je Ingrid Saňková. 
V mestskej časti pokračuje Martin Zaťovič
V komunálnych voľbách si ľudia volili primátora, starostu, mestských a miestnych poslancov.  V hlavnom meste zastupujú Dúbravku traja mestskí poslanci, miestne zastupiteľstvo má 25 členov.
Spoza plenty sa ozve detský hlas. „Prečo krúžkujeme tú dvojku?“ Odpoveďou je jemný smiech vo volebnej miestnosti. V Dúbravke krúžkovala dvojku väčšina. Mal ju starosta Martin Zaťovič. Mestská časť tak bude mať najbližšie štyri roky staronového starostu. V novembrových komunálnych voľbách získal Martin Zaťovič najviac hlasov zo všetkých starostov na Slovensku.  Podporilo ho 11 007 Dúbravčanov, získal 90,79 % percent hlasov.  Jeho protikandidátka Iveta Petrušková (SNS, SMER – SD) dostala 1117 hlasov.
Starosta Zaťovič hovorí o veľkom záväzku a pokračovaní v práci pre Dúbravku.  „Ďakujem za prejav dôvery, ktorý ste dali nielen mne, ale aj poslancom.  Je to pre nás veľký záväzok a budeme sa aj nasledujúce štyri roky snažiť počúvať vaše námety a pokračovať v našej práci pre Dúbravku.“
Zastupiteľstvo v mestskej časti má 25 členov, z toho sú  tri ženy a 22 mužov. Z 25 poslancov dostalo najviac hlasov 23 poslancov z tímu starostu Martina Zaťoviča s podporou koalície Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS, súčasťou zastupiteľstva budú aj  dvaja poslanci s podporou strán SPOLU a Progresívne Slovensko.        
 Lucia Marcinátová
Dúbravka si zvolila 25 miestnych poslancov
Niektorí pokračujú, niektorí sú noví, pribudli tri ženy.  Čisto mužské miestne zastupiteľstvo sa zmení. Dúbravskí poslanci budú skladať sľub na ustanovujúcom zastupiteľstve 4. decembra o 15tej v KC Fontána.  Postupne ich predstavíme aj spolu s komisiami, ktoré vytvoria. Dnes prinášame výsledky, prehľad, opýtali sme sa aj na plány zvolených troch mestských poslancov.
Výsledky volieb primátora
v Dúbravke
1. Matúš Vallo (Team Vallo, Progresívne Slovensko, SPOLU)  – 4067 
2. Václav  Mika (Nezávislý kandidát) – 2954
3. Ivo Nesrovnal (Nezávislý kandidát) – 2113 
4. Ján Mrva (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)  – 1897  
Počet platných hlasov – 11031 

Výsledky volieb starostu
1. Martin Zaťovič  (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS) – 11 007 (90,79 %) – Zvolený
2. Iveta Petrušková (SNS, SMER-SD) – 1117 (9,21 %)  –  Nezvolená

Zvolení miestni poslanci 
do dúbravského zastupiteľstva
1. Juraj Káčer (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)             – 2305   
2. Ľuboš Krajčír (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS) 
– 1980   
3. Juraj Štekláč (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)     
– 1892   
4. Igor Mravec (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)            – 1762  
5. Dušan Mikuláš  (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS) 
– 1705   
6. Marián Takács (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS) 
– 1691   
7. Matej Nagy (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)   
– 1638   
8. Tomáš Husár (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)
– 1596   
9. Mário Borza (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)
– 1582   
10. Maroš Repík (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)            
– 1574   
11. Mária Belicová (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)         
– 1535  
12. Marián Bohunský (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)  – 1525   
13. Magdaléna Škrovanová (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)  – 1522 
14. Štefan Gubrica (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)             – 1 521   
15. Marian Podrazil (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)            – 1 503   
16. Marcel Burkert (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)            
– 1 452   
17. Dávid Béreš (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)            – 1 434   
18. Branko Semančík (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)
– 1 346
19. Alexej Dobroľubov (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)
– 1 339   
20. Martin Lupták (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS) – 1 332   
21. Pavel Vladovič  (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)            –  1 327   
22. Viera Psotková (SPOLU, Progresívne Slovensko) – 1 303   
23. Juraj Horan (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)           
– 1 296   
24. Libor Gula (SPOLU, Progresívne Slovensko)  – 1 290   
25. Ján Palárik (Zmena zdola, DÚ, NOVA, OKS, SME RODINA - Boris Kollár, KDH, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS)            – 1 211    
V mestskom zastupiteľstve má Dúbravka troch poslancov
V mestskom zastupiteľstve budú Dúbravku zastupovať traja poslanci.  Najviac hlasov získali Juraj Káčer (6485 hlasov), Zdenka Zaťovičová (6355 hlasov) a súčasný vicestarosta Ľuboš Krajčír (5832 hlasov). Vo voľbách kandidovali s podporou pravicovej koalície a so spoločným programom. Zvolení mestskí poslanci kandidovali do mestského zastupiteľstva so spoločným programom, plánom pre Dúbravku. Opýtali sme sa ich, aké priority a ciele si dávajú. Čo by chceli v meste urobiť pre mestskú časť.
Juraj Káčer
Som otcom dvoch detí. Vyštudoval som ekonómiu. Narodil som sa v Bratislave a celý život som prežil v mestskej časti Dúbravka, kde aj momentálne trávim najviac času. Na detstvo prežité v Dúbravke mám len tie najlepšie spomienky. Už pri štúdiu na vysokej škole ma zaujímalo fungovanie verejnej správy, resp. samospráv ako menších a adresných celkov. Pred siedmimi rokmi som sa rozhodol aktívne podieľať aj na smerovaní Dúbravky. Mal som pocit, že sa život a charakter zelenej a čistej mestskej časti pomaly vytráca. Veľmi by som si želal, aby aj moje deti zažili, aspoň čiastočne, takú Dúbravku, ako si ju pamätám zo svojho detstva.
Nechcem však nečinne sedieť a spomínať, ale minimálne sa pokúsiť o zmenu svojho okolia.  V komunálnej politike pôsobím a zastupujem Dúbravku od roku 2010.
„Budem žiadať, aby nový primátor dodržal svoj sľub, ktorý dal obyvateľom, a to doriešiť situáciu  ohľadom výstavby náhradných nájomných bytov na ulici Pri kríži. V tejto oblasti vybudovať tiež park a parkovisko - Generálny investor Bratislava má v rozpočte financie už od roku 2017. Hovorilo sa, a teda zatiaľ len hovorilo,  o modernizácii zvyšnej časti električkovej radiály v Dúbravke. Budeme apelovať na rekonštrukciu podchodu a zastávok na Damborského ulici.“
Zdenka Zaťovičová
Narodila som sa v Bratislave a s Dúbravkou ma spojila stredná škola Gymnázium Bilikova, kde som spoznala aj môjho budúceho manžela Martina Zaťoviča. V komunálnej politike sa pohybujem už niekoľko rokov, od roku 2010 ako poslankyňa mestskej časti Bratislava – Dúbravka a  predsedníčka Komisie sociálno-zdravotnej a bytovej, od roku 2014 ako poslankyňa mestského zastupiteľstva.  
Na meste som pôsobila ako podpredsedníčka komisie sociálnych vecí, zdravotníctva a rozvoja bývania a tiež podpredsedníčka komisie na udeľovanie grantov pre školstvo, šport a sociálne aktivity. Venovala som sa tiež  grantom pre mnohodetné rodiny, či Peňažnému fondu športu. Práve granty, dotácie a sociálna oblasť patria k mojim prioritám a dá sa povedať k srdcovým záležitostiam. Vo voľnom čase sa venujem najmä rodine, záhradke a musím priznať, že k mojim záľubám patrí aj motorka.
„Ako mestská poslankyňa chcem  pracovať a pokračovať v podpore Dúbravky a komunít prostredníctvom pôsobenia v jednotlivých komisiách.  Pokračovať by mala postupná rekonštrukcia športovísk a zimného štadióna. V rámci nášho volebného programu sme hovorili o mestskej hromadnej doprave, počúvam pripomienky Dúbravčanov a chceli by sme riešiť trasovanie MHD, Dúbravčania žiadajú priamu linku na Kramáre, či zmenu trás autobusových liniek 83 a 84. V spolupráci s mestom chceme zriadiť zberný dvor na Poliankach, ktorý má slúžiť pre celý 4. obvod.“

Ľuboš Krajčír
Od roku 2009 som študoval verejnú politiku a verejnú správu, zaujímali ma veci verejné. Do komunálnej politiky som vstúpil v roku 2014, keď som bol zvolený za poslanca v mestskej časti v prvom volebnom obvode. Vo februári 2015 mi starosta a dúbravskí poslanci dali dôveru a stal som sa zástupcom starostu. Prijal som tiež výzvu a pôsobím ako predseda miestneho spolku Slovenského červeného kríža Dúbravka. V tejto práci by som chcel pokračovať. 
Tento rok sa mi podarilo doplniť vzdelanie štúdiom na Fakulte managementu Univerzity Komenského v Bratislave a obhájiť titul PhDr. 
Počas uplynulého leta som sa tiež oženil, voľný čas tak venujem rodine, športu a ďalšiemu vzdelávaniu.
„Ako mestský poslanec za Dúbravku sa chcem venovať problematike cyklodopravy, podporovať budovanie cyklotrás, rovnako parkovaniu a parkovacej politike. V spolupráci s magistrátom musíme doriešiť rozšírenie Harmincovej ulice, či nastavenie semaforov na Saratovskej ulici.“                                  (lum)
Aj staré okuliare môžu slúžiť, zbierka v Dúbravke úspešná
Takmer v každom ´´šuplíku´´ môžeme nájsť okuliare, ktoré sú už používané, ale doslúžili.  Slúžiť však môžu ďalej, môžu ešte zmeniť život niekoho iného. Práve o to sa snaží mestská časť Bratislava Dúbravka v spolupráci Lions club Bratislava Bona Fide. Už tretí rok sa zapájajú do celosvetového projektu a spoločne organizujú zbierku použitých okuliarov a organizujú úspešne.
Dúbravčania už tretí rok plnia starými okuliarmi na to určené krabice, nájsť ich možno v budovách miestneho úradu na Žatevnej 2 a Pri kríži 14.  Tohtoročnú zbierku odovzdali na konci novembra zástupcovia mestskej časti a organizátori zbierky – predseda Komisie sociálno-zdravotnej a bytovej Juraj Štekláč a Štefan Maceják z kancelárie starostu predstaviteľom Lions club Bratislava Bona Fide.
Zozbierané okuliare z Dúbravky putujú do zberného strediska v Taliansku, kde sa s nimi ďalej pracuje, čistia sa a premeriavajú.  Tieto okuliare pomáhajú potom  v tretích krajinách, najmä v Afrike, ľuďom, ktorí okuliare potrebujú, avšak nemajú finančné prostriedky na to, aby si ich zadovážili.

Recyklovanie okuliarov
Podľa údajov Svetovej zdravotníckej organizácie trpí na celom svete poruchami zraku 217 miliónov ľudí. Väčšinu takýchto zrakových chýb je možné rýchlo diagnostikovať a pomerne ľahko liečiť  použitím korekčných šošoviek. Napriek tomu milióny ľudí v rozvojových krajinách trpia, pretože nemajú okuliare. Nemôžu sa učiť, nemôžu pracovať, keďže nevidia ostro a jasne. Pre deti jasné videnie znamená lepšie vzdelanie, zdravší rozvoj a lepšiu kvalitu života. Pre dospelých zasa viac pracovných príležitostí a lepšie uplatnenie, pre seniorov  menšiu závislosť na pomoci iných.  
To je dôvod, prečo sa zapojiť do celo-
svetového projektu Lions Recycle for Sight. Zbierku možno podporiť počas celého roka.

Lions club
Lions club Bratislava Bona Fide je charitatívna organizácia, ktorá patrí do medzinárodnej siete  Lions clubs International, založená bola 1917 v Chicagu a dnes má už vyše 1,4 milióna členov združených v 42-tisíc kluboch sídliacich v 200 krajinách sveta. Činnosť klubov je orientovaná na pomoc nevidomým a slabozrakým, či inak hendikepovaným ľuďom, seniorom a sociálne odkázaným, ako aj  deťom v detských domovoch.
Možno  v predvianočnom upratovaní narazíte na staré, nepotrebné, nepoškodené  okuliare, ktoré vám nebudú chýbať a možno si spomeniete na zbierku a na to, že ešte môžu slúžiť, pomôcť. Dobrým skutkom tak pomôžete niekomu vo vzdialenom kúte sveta.                                  
(jat, lum)
Žiaci už športujú v nových telocvičniach
Mestská časť obnovila veľké telocvične a priľahlé hygienické zariadenia vo všetkých dúbravských základných školách. Viditeľnou zmenou prešli aj hrozivo vyzerajúce šatne na Základnej škole Sokolíkova.
Počas leta sa naplnili, nie žiakmi, ale robotníkmi, maliarmi, stavbármi. Mestská časť Bratislava Dúbravka využila letné prázdniny a začiatok jesene na rekonštrukciu všetkých veľkých telocviční v dúbravských základných školách. Žiaci už cvičia v novom.
Začiatkom novembra prebehla kontrola a prehliadka dokončených telocviční na Základnej škole Beňovského, Pri kríži, Nejedlého, Sokolikovej. Premena je dokončená, viditeľná. Nové telocvične a sociálne zariadenie slúžia najmä dúbravským žiakom, no tešiť sa z nich môžu podvečer aj oteckovia, mamičky a športovci, ktorí chodia podvečer do telocviční športovať.
Školstvo patrilo k prioritám posledných rokov a vedenia mestskej časti. Obnovu telocviční podporili  tento rok aj miestni poslanci zmenou v rozpočte.  Do prerobenia štyroch veľkých telocviční a hygienických zariadení investovala mestská časť takmer 698-tisíc eur.
Okrem telocviční vo všetkých dúbravských základných školách a priľahlých hygienických zariadení prešli obnovou aj šatne na Základnej škole Sokolikova.  Pred zmenou vyzerali hrozivo, žiakmi aj rodičmi pre mreže nazývané aj väznice.
Výraznou obnovou prešli materské školy, zrekonštruované sú kúpeľne a toalety.  Mestská časť tiež dokončila zatepľovanie troch objektov materských škôl. Na zateplenie Materskej školy Galbavého získala dotáciu z Enviromentálneho fondu, išlo o sumu 60-tisíc eur. Zatepľovanie troch materských škôl stálo okolo 509-tisíc eur.
Text a foto:  Lucia Marcinátová
Zdravotné stredisko obnovilo toalety
Minulú zimu miestni poslanci po návrhu a schválení Komisiou sociálno-zdravotnou a bytovou odobrili dotáciu, a teraz už kontrolujeme vynovené hygienické zariadenia.
Zdravotné stredisko Saratov zrekonštruovalo dámske a pánske hygienické zariadenia na svojom prízemí. Cieľom bola bezbariérovosť a tiež vytvorenie samostatnej novej toalety. Zmena je výrazná. Nová sanita, kachličky, dvere, podlahy, dostupnosť.
Na rekonštrukciu hygienických zariadení a vybudovanie bezbariérového vstupu poskytla mestská časť 2500 eur spoločnosti Asklepios, ktorá spravuje objekt zdravotníckeho ambulantného zariadenia a dofinancovala aj celú rekonštrukciu.
V Dúbravke sú dve zdravotné strediská, obe budovy vo vlastníctve a správe súkomníkov. Na Saratovskej ulici a na ulici M. Sch. Trnavského. Okrem priebežnej obnovy sa musia vysporiadať aj s bariérami a ich postupným odstraňovaním.
(lum)
Školská jedáleň miesto pre žiakov, seniorov aj starostu
Jedálne dúbravských základných škôl neslúžia len žiakom. Počas obeda sa tu stretávajú generácie. Seniori v Dúbravke majú o stravovanie v školských jedálňach záujem. Počet stúpol od roku 2015 z 25 na 200.
Od jedla či rozhovoru zdvihnú zrak, všimnú si nové tváre. A asi neprehliadnu starostu, ktorý sa v Dúbravke a v školskej jedálni schová asi ťažko. Pozdravy, debaty, aj dobré rady, ako stravovanie funguje. Kde si „oraziť“ lístok, kde vziať tácku, pohár, príbor, ochotne radia a nasmerujú nás, aj kuchárky. Dostávame polievku, druhé jedlo, šalát, jablko.
Smerujeme k stolu, od vedľajšieho nám kývajú manželia Ružena a František Brunovskí, aktívni seniori z Denného centra 4. Spoznávame aj ďalších.  Skupinky z denných centier, jednotlivcov. Príjemné sledovať spájanie generácií – seniori spolu pri stole, učitelia, mladí študenti, no aj mamičky na materskej. Rozhovory, zážitky...

Na všetkých dúbravských školách
Zo školy dávno odišli, teraz sa vracajú.  Obedovať. Seniori aj zamestnanci  z firiem z okolia.  Počas posledných rokov sa počet seniorov s trvalým pobytom v Dúbravke, ktorí využívajú možnosť stravovania v mestskej časti, zvýšil niekoľkonásobne a prihlasujú sa ďalší.
Príspevok je buď 1,50 eura, 80 alebo 40 centov na jeden stravný lístok.  Koľko, ktorý senior dostáva, závisí od výšky dôchodku. Dúbravčania s dôchodkom do 300 eur majú na jeden stravný lístok najvyšší príspevok, čiže 1,50 eura, od 301 do 400 eur je to 80 centov a od 401 do 500 eur 40 centov. Pri vyšších dôchodkoch sa žiadosť o príspevok zamieta. Okrem navýšenia príspevku rozšírila mestská časť aj možnosti stravovania v Dúbravke.
Obedovať môžu seniori na všetkých dúbravských základných školách – Pri kríži, Beňovského, Sokolíkova aj Nejedlého ulici, na Strednej elektrotechnickej škole na ulici Karola Adlera, v zariadeniach Domova jesene života na Hanulovej a v Domove Pri kríži a tiež v Náruči záchrany  Senior & Junior na Fedákovej.  
Najväčší záujem je o stravovanie na strednej elektrotechnickej škole Karola Adlera a na ZŠ Sokolíkova. Výšku stravnej jednotky si určujú zmluvné zariadenia samostatne.

Obed ako stretnutie
Nazreli sme práve do jedálne na Strednej elektrotechnickej škole na ulici Karola Adlera.  Okrem žiakov, seniorov, starostu Martina Zaťoviča s jeho manželkou Zdenkou a poslancov z dúbravskej Komisie sociálno-zdravotnej a bytovej Vladimíra Straku a Juraj Štekláča, sme stretli pri obede aj riaditeľa školy Daniela Adamka. Ukazuje nové stoly, stoličky, nábytok, ktorý škola v jedálni počas leta obnovila. Hovorí, že zo študentov chodí na obedy asi polovica, čiže asi dve stovky. 
Zo seniorov chodí na Adlerku asi stovka seniorov, ďalšia stovka si vyberá z ďalších škôl a zariadení.
„Záujem zo strany seniorov nás teší. Chceli sme dať seniorom možnosť stravovať sa čo najbližšie k svojmu bydlisku,“ hodnotil zvýšenie počtu starosta Martin Zaťovič.
Lekár, miestny a župný poslanec Juraj Štekláč, pripomína aj iný rozmer spoločného stravovania. Hovorí o spoločenskom stretnutí, kontakte. „Človek často nerád varí len pre seba, ale aj nerád sám je. Počas obeda sa seniori tešia nielen kvalitnej strave, ale aj spoločnosti, stretnutiam, nie sú sami.“

Žiadosť a trvalý pobyt
Miestny úrad zvyšoval príspevok na stravovanie dvakrát, prvýkrát v máji v roku 2015, výraznejšie na začiatku roka 2016.
Aby dôchodcovia príspevok dostali, potrebujú okrem podmienky trvalého pobytu v Dúbravke aj žiadosť o poskytnutie finančného príspevku na stravovanie. Dostupná je na webovej stránke mestskej časti dubravka.sk alebo na Oddelení sociálnych vecí a zdravotníctva na Žatevnej 4.  K žiadosti je potrebné pridať aktuálny výmer starobného alebo invalidného dôchodku a občiansky preukaz.
Okrem obedov v školských jedálňach, zabezpečuje mestská časť dovoz obedov zo Základnej školy Sokolíkova pre občanov s trvalým pobytom v Dúbravke, ktorí si nedokážu sami navariť alebo ísť pre obed do jedálne.
Na rozvoz obedov kúpila mestská časť vlani aj auto so špeciálnou izotermickou úpravou, aby obedy prichádzali Dúbravčanom načas a v poriadku. Pri kúpe pomohla dotácia od Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR.
Lucia Marcinátová
Keď deti navrhujú mince a zásobujú obchod
Kancelársku stoličku vymeniť za detskú a aspoň na  chvíľu sa vrátiť do materskej školy. Prísť na iné myšlienky, no aj sa niečo naučiť. Zistiť, ako sa učia a hrajú dnešné deti.  Materská škola Švantnerova zorganizovala otvorenú hodinu.
Na dosku kus cesta a vyváľať rožky, vystrihnúť blúzku či šaty podľa strihu, navrhnúť mince alebo zásobovať obchod.  To všetko si mohli vyskúšať deti v Materskej škole Švantnerova. Zmenili sa na krajčírov, pekárov, cestárov či stavbárov a všetci sa stretli na jednom mieste. V triede materskej školy.
Materská škola Švantnerova organizovala pre odbornú verejnosť otvorenú hodinu na tému Finančná gramotnosť a digitálne technológie. Niečo sa podučiť, inšpirovať, alebo sa na chvíľku vrátiť do materskej školy prišli zamestnanci spoločnosti Trexima, ktorá sídli v Dúbravke.
Spoznali, že aj téma finančnej gramotnosti môže byť hravá, zábavná. Deti piekli, programovali cesty, navrhovali mince, stavali stavby "storočia" podľa fotopredlohy, zásobo-
vali obchod s ovocím.  Za toto všetko si zarobili peniažky a zvládli s nimi kalkulovať. Potom ich mali rozdeliť na časti: šetrím, darujem a míňam.
A hoci sa v škôlke neznámkuje, zvládli to na 1. Najkrajšie a najúprimnejšie boli detské výroky, na čo by si chceli šetriť...
(lum)
Bezplatná právna poradňa 
Poradňa funguje v budove miestneho úradu na prízemí na Žatevnej 2 v dvojtýždňovom režime, čiže prvú a tretiu stredu v mesiaci. Každú prvú stredu v mesiaci od 9.00 hod. do 12.00 hod. 
a každú tretiu stredu v mesiaci od 14.00 hod. do 17.00 hod. 
V decembri sa koná 5. a 19. Decembra

Ustanovujúce miestne zastupiteľstvo
4. december 2018 o 15.00
v KC Fontána na Ožvoldíkovej.  
Zasadnutie možno sledovať aj online 
prostredníctvom Dúbravskej televízie
So seniormi sa prechádzali, aj tancovali havajské tance
Dobrovoľníci pomáhajú časom, ktorý venujú. V Domove pri kríži dokazujú, že vek pri činnostiach nie je prekážkou.
Domov pri kríži sa prihlásil do projektu spoločnosti Dm drogerie markt, s. r. o. pod názvom DM SPOLOČNE. Projektovým zámerom bolo prispieť k aktívnemu starnutiu seniorov a zefektívniť trávenie ich voľného času.
Prostredníctvom tohto všetkého sme chceli vytvoriť priestor pre nadviazanie a udržiavanie sociálneho kontaktu seniorov a dobrovoľníkov.
V našom zariadení sme preto privítali empatických dobrovoľníkov, ktorí majú dostatok trpezlivosti a pozitívny vzťah k seniorom a ktorí  s nimi absolvovali rôzne spoločenské hry, prechádzky po záhrade i blízkom okolí, rozhovory a tiež nenáročnú športovú činnosť.
Podarilo sa nám zrealizovať dve krásne stretnutia s dobrovoľníčkami Spoločnosti dm drogerie markt. Počas týchto dvoch dní dobrovoľníčky pripravili pre našich seniorov množstvo zaujímavostí – spoločenské a športové hry, stolnotenisový turnaj, zatancovali si havajské tance, pochutili si na rôznych grilovaných špecialitách produktov, ktoré ponúkajú vo svojich predajniach dm drogerie, priateľské rozhovory sa odohrávali pri dobrej kávičke, miešanom ovocnom drinku alebo džúse. Každý účastník stretnutia si odniesol nielen krásny darček, ale predovšetkým dobrú náladu, množstvo zážitkov a nové priateľstvá.
Lýdia Ďurajová, Domov pri kríži
Trénujme pamäť a mozog, rýmujme, hľadajme písmená
„Starnutie je len pre odvážnych”. Znie výrok neznámeho autora. V Dúbravke udržiavajú v duševnej kondícii seniorov fit aj takzvané tréningy mozgu. Organizuje ich Alexandra Palkovič a prebiehajú každú stredu o 11.30 v malej zasadačke miestneho úradu na 1. poschodí na Žatevnej 4. Stretnutia trvajú približne 90 minút.
Múdrosť a staroba patria k sebe. Častejšie však k staršiemu veku patrí aj pocit, že máme menej síl, že sme opotrebovaní a niekedy aj, že sme opustení. Je to obdobie plné rozporov, je úplne prirodzené, ale aj nechcené, je to boj a zároveň aj umenie. Staroba sa zaslúži našu pozornosť a úctu. (Voľne prebraté z príhovoru biskupa Pechanca z Kráľovohradeckej diecézy v Čechách).
Proces starnutia populácie prebieha na celosvetovej úrovni, najrýchlejšie však v Európe, kde sa podiel osôb starších ako 60 rokov zvýši na celých 35 percent v roku 2050 (Špatenková, Smékalová 2015).  Namieste je koncept tzv. aktívneho starnutia.
Aká je úloha seniora v súčasnosti? Ako byť právoplatným a hodnotným členom našej spoločnosti? Prejavujeme seniorom dostatok rešpektu?
Idea aktívneho starnutia vychádza zo zásad OSN pre seniorov, ktoré môžeme stručne zhrnúť nasledovne:
• nezávislosť
• účasť na živote spoločnosti
• dôstojnosť
• starostlivosť
• sebarealizácia.
Aktívne a pozitívne
Koncept je prezentovaný ako riešenie nielen pre spoločnosť, ale aj pre samotných seniorov. Je dôležité byť aktívny a mať pre seba a aj okolie dostatok zmysluplných aktivít. Rola seniora sa mení v dobe.
V súčasnosti je veľa možností ako tráviť čas. Vnúčatá a rodina, športové aktivity, umelecké zážitky, stretnutia v kluboch, výlety. Mnoho seniorov túži ostať čo najdlhšie nezávislý a samostatný. Naša doba je však plná veľkých zmien, čo kladie nielen na dospelých, ale aj seniorov neustále nároky. Tu prichádza priestor pre vzdelávanie a napĺňanie konceptu aktívneho starnutia. Pokúsme sa o aktívny a pozitívny prístup k životu. 
Dúbravka ponúka seniorom veľké množstvo aktivít. Prednášky, výlety do miest, turistika, návšteva kina, divadla, knižnice, kurzy angličtiny či počítačov. Unikátnym projektom sú pravidelné tréningy pamäti. Konajú sa každú stredu pred obedom na Miestnom úrade na Žatevnej ulici (prvé poschodie, malá príp. veľká zasadačka).
Tréningy sú upravované pre potreby seniorov, čiže bez hodnotenia a vyvolávania “ako v škole”.
Precvičujú sa rôzne mozgové funkcie, koncentrácia, dlhodobá a krátkodobá pamäť. Stretnutia sú vždy v príjemnej atmosfére, sociálne kontakty sú tiež dôležitou súčasťou seniorského veku. 

Ako si trénovať koncentráciu?
• rozpoznať detaily v dvoch obrázkoch
• bludisko a nájdenie cesty v ňom
• hľadanie určitého písmena v ľubovoľnom texte

Ako na krátkodobú pamäť a verbálnu flexibilitu?
• hľadanie synoným, homoným a antoným (akými inými spôsobmi môžeme povedať slovo “človek”)
• hľadanie a tvorba rýmov (mačka - kačka…)
• naučím sa slová, čísla a po chvíli ich napíšem spamäti

Ako na dlhodobú pamäť?
• spomínanie na básne, piesne, interpretov našej mladosti
• vedomostné kvízy
• spomínanie na prvú lásku, prvé zamestnanie, prvú dovolenku
Alexandra Palkovič
Dúbravka opakuje zbierku pre zvierací útulok
Po troch vydarených zbierkach uplynulých rokov a vyhlásení zbierky hračiek pre deti zo sociálne slabších rodín začína mestská časť Bratislava Dúbravka v spolupráci s Občianskym združením Dúbravčan aj s pomocou pre zvierací útulok.
Podobne ako po dva predchádzajúce roky, chce vedenie Dúbravky odniesť pred Vianocami darčeky pre štvornohých chlpáčov, ktorí žijú v blízkom útulku Slobody zvierat na Poliankach.
Útulok isto ocení staré koberce, deky, niečo na zateplenie búd, z jedla najmä granule, cestoviny, ryžu.
Zbierka prebieha do 15. decembra na miestnom úrade na Žatevnej 2. Veci môžu Dúbravčania nosiť na prízemie úradu na vrátnicu alebo do kancelárie Štefana Macejáka.
(red)
Vydarená susedská brigáda na vyčistení detskej dráhy
Denne sme s rodinou chodili na prechádzky okolo zanedbanej detskej dráhy na Talichovej ulici. Bolo mi ľúto jej stavu, tak po zisťovaní vlastníka tejto nehnuteľnosti, ktorým je hlavné mesto sme sa s mestskou časťou Bratislava-Dúbravka dohodli, že zorganizujeme brigádu. Po doručení farieb a pracovného náradia prebehla vlani v júli. Počas tohto stretnutia sa vytvorili silné susedské priateľstvá, a túto jeseň sme pracovné popoludnie zopakovali.
Od susedov bývajúcich v našom dome na Galbavého od jeho kolaudácie v roku 1973 som sa dozvedel zaujímavú informáciu. Súčasná detská dráha pri vybudovaní slúžila vraj istý čas ako detské motokárové závodisko. Nakoľko však hluk z motokár nadmerne rušil obyvateľov bytov v okolitých domoyh, správca motokárového ihriska sa prestal oň starať a rokmi tak úplne spustlo.
Vlaňajšiu brigádu sme túto jeseň zopakovali.  Jej cieľom bolo vyčistenie dráhy od nánosov zarastenej trávy na prístupovom chodníku ako aj pozametanie jej hornej časti pri pneumatikách od napadaného lístia, ihličia a iných nečistôt.
Zapožičaním pracovných nástrojov a uverejnením oznamu o susedskej brigáde na internete nás podporila mestská časť. Celkovo sa nazbieral dostatok ochotných obyvateľov, ktorí priložili ruku k dielu, čoho výsledkom bolo vyzbieraných vyše desať veľkých vriec bioodpadu za tri hodiny práce.
Do čistiacich prác sa s horlivosťou zapojili aj deti  brigádnikov, čo možno považovať za dobrý výchovný efekt pre novú generáciu, aby si vážila a udržiavala čistotu okolitého prostredia. Dokonca sa pridal aj jeden sused z blízkeho rodinného domu, keď nás uvidel čistiť prístupový chodník a detskú dráhu. Doniesol si vlastnú kosačku a pomohol pokosiť aj okolitú vysoko narastenú trávu.
Na záver brigády s pocitom dobre vykonanej práce sme si na pamiatku spravili spoločnú fotografiu a sľúbili si do budúcna, že budeme udržiavať túto dráhu v čistote aj do budúcna. Susedia, ak budete mať chuť pridať sa o rok, ste vítaní...       
Tomáš Buzinger, predseda SVB Galbavého
Brigády pomáhajú a spájajú aj v škole
Plné vrecia, plné ruky práce, plný areál. Sezónne brigády organizujú aj jednotlivé dúbravské základné školy. Inak tomu nebolo ani túto jeseň.
Na ZŠ Pri kríži sa spoločne  podarilo urobiť veľký kus práce. Vypratali sme sklad, urobili jesennú údržbu záhradky pri altánku a vchodoch školy, pohrabali lístie v areáli a v zelenom átriu, ostrihali kry a stromy. S údržbou futbalového ihriska nám pomohli miestni poslanci Juraj Štekláč, Branko Semančík a Alexej Dobroľubov. O občerstvenie a pohodu pri čaji sa postarali šikovné pani kuchárky.
Začudovanie, prečo sú deti v škole v sobotu, patrilo aj okoloidúcim Základnej školy Nejedlého. Deti sa počas dvoch jesenných sobôt spolu so svojimi rodičmi rozhodli zapojiť do spoločného úsilia o krajší, čistejší a bezpečnejší školský dvor. Hrabali a odvážali lístie, zametali, sadili nové rastlinky a natierali lavičky.   Nielen vďaka príspevkom od Združenia Rady rodičov, vedenia školy, mestskej časti a získaným grantovým prostriedkom, ale aj vďaka prispeniu detí sa dvor bude meniť na to najlepšie miesto pre oddych i šport pre všetkých.
Daniela Mlynárová, Gabriela Brejková
Jeseň na pešej zóne na Nejedlého
Padajúce listy a plné kompostéry nás zavolali opäť do práce. Ihrisko pri lekárni a jeho okolie si žiadalo jesennú brigádu. Rodičia i deti, návštevníci ihriska i členovia kompostovacej skupinky, všetci priložili ruky k dielu!
V jednu krásnu slnečnú októbrovú sobotu sme sa rozhodli konečne vyprázdniť náš prvý kompostér na Nejedlého ulici, v ktorom sa bioodpad premenil na krásnu čiernu hlinu. Rastlinky vo vyvýšených záhonoch tak dostali svoju dávku výživy pred zimou. Deti hlinu nadšene naberali lopatami a vozili vo fúrikoch. A my sme mali veľkú radosť, keď sme videli, čo môže vzniknúť z odpadu. To, čo sme zo zeme získali, sme jej zase vrátili.
No nielen záhony, ale aj kopy listov putovali do vriec, a samozrejme aj odpadky, ktoré boli rozfúkané a rozhádzané po pešej zóne. Žiaľ, opäť množstvo fliaš od alkoholu, a tiež veľa odpadu, ktorý sme vyzbierať nestihli.
Zato sme ešte stihli upratať na ihrisku, mamičky s najmenšími detičkami pozametali. A jedna ochotná rodinka vyčistila a upravila aj náš chodníček pre bosé nôžky.
Ďakujeme ešte raz všetkým, ktorí svoj voľný čas venovali starostlivosti o naše okolie!
Gabriela Brejková, OZ Späť pod stromy
Pribudla stovka stromov, na jar prekvapia záhony kvetov
Mestská časť sadila na jar a na jeseň na verejných priestoroch, pri ihriskách, v parkoch a školských areáloch.
Po veľkej výsadbe počas jari pokračuje mestská časť Bratislava-Dúbravke ešte väčšou. Na jeseň pribúda v Dúbravke viac než 130 nových stromov. Mestská časť sadila v 14 lokalitách. Okrasné jablone, čerešne, platany, hlohy, buky, duby, no aj cyprusovec či muchovník.
Stromy pribudli už v Parku Pekníkova, pri detskom ihrisku Homolova, Nejedlého, výsadba pokračuje v Parku na Fedákovej či vo vnútri sídliska na ulici Karola Adlera. V areáli Základnej školy Nejedlého sa podarilo zo stromov vysadiť súvislý vetrolam. 

Výsadby aj rezy
„Výsadba prebieha vždy na jar a na jeseň. Stromy oživia rôzne verejné priestranstvá,  doplnia areály škôl a parky“ hovorí Zuzana Knetigová z referátu životného prostredia miestneho úradu.
Mestská časť začala s výsadbou v uplynulých troch rokoch. V roku 2015 pribudlo 20 nových stromov, v roku 2016 to bolo 31 stromov a v roku 2017 viac než 50.
Masívne, hoci možno nie tak viditeľne, sa v súvislosti so zeleňou mestská časť pustila do orezávania a ošetrovania stromov.   „Rezy živých konárov stromov s priemerom viac ako päť centimetrov sa vykonávajú spravidla vo vegetačnom období, od 1. apríla do 30. septembra“ vysvetľuje Knetigová.
Počas zimného obdobia sa podľa potreby robia bezpečnostné rezy, odstraňujú sa suché, nebezpečné konáre a tiež parazitujúce imelá. Realizujú sa tiež, podľa Knetigovej, výruby stromov povolené správnym orgánom a taktiež inváznych drevín, ktoré je povinný vlastník a správca z pozemkov v zmysle zákona o ochrane prírody a krajiny odstrániť.
Rezy kríkov robí mestská časť počas celého roka, pričom vždy zohľadňuje druh kríka, jeho zdravotný stav a i umiestnenie, kde rastie.
Prioritou v súvislosti so starostlivosťou o zeleň sú pravidelné obhliadky a kontroly areálov základných a materských škôl. „Hodnotíme tu bezpečnosť,  keď je potrebné, orez prebieha okamžite,“ dodáva Knetigová.
Brzdou a často nepochopiteľným problémom pre obyvateľov  nielen pri rezoch, ale napríklad aj kosení, je rozdelenie starostlivosti o zeleň, údržbu a správu.  Časť patrí do správy zelene magistrátu, správy komunikácií magistrátu, správe električkových tratí, časť BSK a časť je i súkromná.
Prichádza preto k situáciám, keď obyvatelia požadujú rez drevín, poukazujú na zarastený chodník, no zeleň je v správe magistrátu a miestny úrad tak zasiahnuť nemôže. V takom prípade úrad preverí situáciu a požiada o  vykonanie prác príslušného vlastníka alebo správcu.
 
Jarné prekvapenie
Okrem stromov sa Dúbravka pustila aj do novinky. Ide o záhony cibuľovín v trávnatých porastoch.
 „Tento rok na jar išlo o premiéru. Vysadených bolo 320 metrov štvorcových, v troch lokalitách“ približuje Zuzana Knetigová.  „Počas jesene sme nasadili ďalšie cibuľoviny do trávnatých porastov na šiestich nových miestach, ktoré by mali Dúbravčanov prekvapiť na jar. Výhodou týchto výsadieb je mimo krásne zakvitnutých pásov kvetov v trávnikoch, nízka náročnosť na údržbu a trvácnosť výsadieb minimálne päť rokov.“
Dúbravka je prvá mestská časť v Bratislave, ktorá takýmto spôsobom začala kvetmi oživovať verejné priestranstvá.
Text a foto: Lucia Marcinátová
Aj Dúbravka má svoj Zlatý erb
Webová stránka mestskej časti www.dubravka.sk uspela. Získala ocenenie v rámci 15. ročníka súťaže samospráv Slovenska ZlatyErb.sk 2018. Ako mestská časť sa umiestnila najlepšie z bratislavských mestských častí a na štvrtom mieste v rámci Slovenska.
Celkové víťazstvo a hlavnú cenu Grand Prix eSlovensko si vybojovali prvýkrát v histórii dve internetové stránky: Prešovský samosprávny kraj a Trenčiansky samosprávny kraj. Víťazmi hlavných kategórií sa stali stránky obce Valča, opäť prvýkrát v histórii troch miest Nové Zámky, Trenčín, Bratislava a dvoch samosprávnych krajov Prešovského a Trenčianskeho.
Súťaž ZlatyErb.sk každoročne vyhlasuje Únia miest Slovenska a eSlovensko spoločne so Združením informatikov samospráv Slovenska a Úniou nevidiacich a slabozrakých Slovenska, a je spolufinancovaná Európskou úniou v rámci programu Connecting Europe Facility.
Hlavným cieľom súťaže ZlatyErb.sk je podporiť informatizáciu slovenských samospráv, oceniť výnimočné projekty a ohodnotiť snahu zástupcov samospráv efektívne a transparentne využívať informačno-komunikačné techno-
lógie a tým zvyšovať kvalitu služieb pre občanov.
Ceny ZlatyErb.sk boli udeľované v troch hlavných kategóriách: najlepšia stránka obcí, najlepšia stránka miest a mestských častí a najlepšia stránka samosprávnych krajov.  Do súťaže sa zapojilo 81 samospráv. Porota hodnotila 66 kritérií v 12 kategóriách.   
(red)
Na pol litra so starostom s rekordnou účasťou
Mestská časť Bratislava-Dúbravka organizuje už štvrtý rok mobilné odbery krvi.  Jesenný odber pod už tradičným názvom Na pol litra so starostom sprevádzal aj vysoký počet účastníkov - darcov.
V budove KC Fontána na Ožvoldíkovej sa 15. novembra od rána zhromažďovali ľudia, ktorých po vypísaní dotazníka čakali základné vyšetrenia krvi a posúdenie lekárkou. Záujemcov bolo 50.
Pri kladnom výsledku sa po absolvovaní všetkých fáz darcovia pohodlne usadili a nádoby pod nimi sa začali napĺňať najcennejšou tekutinou. Bohužiaľ, nie všetkým záujemcom zdravotný stav či iné faktory povoľovali odber krvi, veríme, že to skúsia opäť nabudúce. 
Ďalšie odbery krvi máme naplánované na  13. 2. 2019 a 2. 10. 2019.
Interval darovania pre mužov je každé tri mesiace a pre ženy každé štyri. Záujemcovia si musia priniesť občiansky preukaz a kartičku poistenca. Národná transfúzna služba odporúča večer pred odberom a aj ráno piť čo najviac tekutín a večer zjesť len niečo ľahšie, diétnejšie. Pred odberom si dať napríklad pečivo, med, ovocie či zeleninu.
Darovanie krvi je prejavom ľudskosti a prispieva tiež k regenerácii organizmu. Úbytok krvi pri darovaní vyprovokuje totiž organizmus k tvorbe nových, neopotrebovaných krviniek.
Text a foto: Zuzana Morávková
Developer medzi ľudí diskutovať neprišiel
Dúbravčania zaplnili zasadačku miestneho úradu na Žatevnej 4, viac než stovka ľudí prišla debatovať o výstavbe na konci Dúbravky v lokalite Martina Granca a Pri kríži.
Niekoľko týždňov dohadovali termíny, čo, kde a ako a nakoniec neprišiel. Po vedení mestskej časti odkázal, že pre zranenie sa nemôže zúčastniť, náhradu za seba neposlal. 
Stretnutie obyvateľov a developera v prítomnosti vedenia mestskej časti tak nakoniec bolo bez zástupcov  spoločnosti Vavrica Architekti s.r.o., ktorí stoja za výstavbou projektu Záhradné mesto – Pekná vyhliadka pri ulici novostavieb Martina Granca. 
Práve tieto stavby boli témou podvečerného stretnutia na Žatevnej ulici.
Vyhliadka 1 a 2
Moderovania a úvodu sa chopili obyvatelia z lokality Martina Granca, ktorí stretnutie iniciovali. Témou boli najmä dva projekty – takzvaná Pekná vyhliadka 1 a Pekná vyhliadka 2, výstavba ktorých už prebieha. A tiež zámer tretieho objektu, ktorý je zatiaľ len zámerom, bez vydania územných rozhodnutí a povolení. Obyvatelia sa pýtali, prečo sa stavia objekt 2, keď záväzné stanovisko hlavného mesta k výstavbe bolo negatívne. Zákonné postupy vysvetľovala vedúca stavebného úradu Ľubica Vladovičová. „Stavebník sa odvolal a my sme postupovali v zmysle rozhodnutia nadriadeného orgánu.“
Mestská časť spis postúpila na okresný úrad, ktorý ho vrátil mestskej časti na nové konanie. „Nebolo potvrdené negatívne stanovisko mesta,“ dodala vedúca stavebného úradu. „Nikto nepodal žiadne námietky.“

Regulácia
Otázok bolo veľa, aj vášní medzi stovkou Dúbravčanov. Zaplnili nielen zasadačku, ale aj priľahlú chodbu. Zhodli sa nakoniec na nutnej regulácii výstavby v lokalite. Cestou je spracovanie územného plánu zóny, musia ho však schváliť miestni poslanci.
Tí, čo prišli na debatu, tento postup 
podporili. „Chceme regulovať zvyšok v oblasti,“ tak znel záver stretnutia. Obyvatelia Martina Granca majú tiež spísať a predložiť svoje požiadavky.
V oblasti Pri kríži je trápením aj tak-
zvaný Nesrovnalov plot – čiže zámer výstavby náhradných nájomných bytov. Vedenie mestskej časti hovorilo o zámere vybudovania parku a parkoviska na ulici Pri kríži. Generálny investor Bratislava má na to v rozpočte financie už od roku 2017. Cieľom je odstrániť plot a zrušiť zámer stavby. Nový primátor Matúš Vallo prisľúbil na predvolebnom  stretnutí obyvateľom ukončenie sporu a stavby náhradných nájomných bytov, povedal im, že stavba nebude.
Text a foto: Lucia Marcinátová
Stridžie dni, Kračún, Koleda, Badňak, Dohviezdny večer, Posviat hvizdy, Pôstny večer, Svätý večer, Vianoce
Dominantou zimných obyčají a zvykov bol zimný slnovrat, ktorý podľa kalendára pripadá na 21. december. Od pradávna bol koniec jesene a začiatok zimy považovaný za čas, keď nadobúda prevahu zlo nad dobrom, škodliví démoni nad životodarným slnkom.
Stridžie dni 
Tieto dni pred Vianocami boli označované v ľudovej tradícii ako "stridžie" dni a preto ľudia vykonávali rôzne obrady, aby zapudili všetky negatívne sily, ktoré mohli uškodiť nielen ľuďom, ale aj dobytku a budúcej úrode. Stridžie dni začínali na Katarínu a končili na Štedrý deň. Pôvodne bol za najkratší deň roka považovaný 13. december, teda Lucia. Vtedy ľudia nechávali na stole cesnak a okiadzali príbytky, aby vypudili démonické sily. U Chorvátov, ako aj u iných európskych národov, bol zimný slnovrat oslavovaný dlho dopredu rôznymi zábavami, tancami a hrami, pri ktorých sa často chodilo v maskách. 

Kresťanské Vianoce 
a slovanské Roždestvo
Pomnožné podstatné meno Vianoce označuje sviatky pokoja, ktoré sa slávia v dňoch 24., 25. a 26. decembra, no v širšom cirkevnom zmysle sú to výročné kresťanské sviatky na pamiatku narodenia Krista a zahŕňajú sviatky i všedné dni od Štedrého večera do Troch kráľov, teda do 6. januára. Slovo podľa jazykovedcov pravdepodobne vzniklo z nemeckého Weihnachten, podľa iných teórií slovo Vianoce bolo zavedené do praxe v čase protestantizmu ako skomolenina talianskeho "via (di)nozze" (čítaj via (di) noce), čo doslovne znamená svadobná cesta (nakoľko k narodeniu Ježiša Krista došlo na ceste do Betlehema náhle).
„Správny“ názov sviatku by teda mal byť Narodenie, ako to bolo v cyrilometodskej staroslovienčine: Roždestvo.

Najkratší deň, teda Kračún
Predkresťanský všeslovanský výraz 
pre zimný slnovrat bol Kračún (vo východoslovanských jazykoch Koročun), ktorý sa v maďarčine zachoval ako Karácsony (karáčoň). V samotnom slove „kračún“ počujeme koreň krátiť sa, išlo teda o najkratší deň v roku (zimný slnovrat). Zimný slnovrat je astronomický termín pre okamih, keď sa Slnko na oblohe najviac vzdiali od svetového rovníka smerom na juh. Stred slnečného kotúča sa vtedy nachádza nad obratníkom Kozorožca, Slnko dosahuje na pravé poludnie na južnej pologuli najväčšiu výšku nad obzorom a začína sa symbolicky vracať späť k obratníku Raka. Na Slovensku nastane okamih zimného slnovratu v tomto roku v piatok 21. decembra o 23.22 hod. stredoeurópskeho času (SEČ).

Ešte staršie sú Koleda a Hody?
Najstaršia zmienka o slovanských oslavách zimného slnovratu je však v Sinajskom euchológiu (10. stor.) v podobe колѩда (koleda). V texte sa kritizujú tí, čo 1. januára chodia oslavovať koledu, ako to prv robili pohania. Slovo pravdepodobne pochádza z latinského slova саlеndае, ale existujú aj iné názory. U Bulharov a východných Slovanov sa ako koleda/koľada dodnes označujú (okrem iného) Vianoce či vianočné obdobie. 
Slovo hody sa dodnes používa (vo význame Vianoce) v slovenčine (na východnom a strednom Slovensku) a v (dolnej aj hornej) lužickej srbčine. Názov súvisí so staroslovanským slovom god, čiže rok.
Ešte iné názvy: Badňak, Dohviezdny večer, Posviat hvizdy, Pôstny večer, Svätý večer. 

Duchovia, víly, čerti a vlkolaci
Zimný slnovrat je najmä oslavou slnka a boha s ním spojeného. K rituálom spojeným so solárnym aspektom zimného slnovratu patrí pálenie ohňov (veľkých alebo aspoň sviečok), ktoré horeli až do svitania a bdelo sa pri nich až do svitania. V Rusku sa posielalo z kopca horiace koleso. U južných Slovanov sa do ohňa vkladalo zvláštne poleno, zvané badnik (náš badňak), ktorého zvyšky sa považovali za posvätné (obdoba existuje u Germánov a Litovcov, z čoho vyplýva, že ide o veľmi starý zvyk). Cez oheň sa aj skákalo ako forma očisty a podobne. 
Ďalším aspektom tohto sviatku je fakt, že počas zimného slnovratu sa hranica medzi našim svetom a svetom mŕtvych považovala za otvorenú (dobré aj zlé duše mŕtvych sa teda v tomto čase voľne pohybujú po svete). Z toho vyplývalo po prvé, že si Slovania v tomto období roka uctievali predkov. Toto uctenie malo veľa podôb, napríklad Slovania zvykli pri štedrovečernej večeri prestierať aj skonaným členom rodiny. Okrem toho sa Slovania v tomto období roka museli chrániť pred zlými duchmi, vlkolakmi, vílami, čertmi a podobne, a to napr. nosením masiek, používaním cesnaku alebo veselými oslavami.

Vianočné zvyky Dúbravčanov
Výročné a rodinné zvykoslovie sa po stáročia vyvíjalo, kodifikovalo a pevne zakotvilo v ľudovej kultúrnej tradícií. Malo svoje pevné miesto a vykonávalo sa každoročne. Piesne, ktoré sa viazali na určitú obyčaj, sa spievali iba v tom období a pri určitej príležitosti (Vianoce, Nový rok, fašiangy a pod.).
Najbohatšie obdobie na tradičné ľudové zvyky bolo práve zimné obdobie. Poľné práce sa skončili, úroda bola pod strechou, nastal čas intenzívnejších prác v dome a na hospodárstve. Dlhé večery ponúkali ideálny priestor na spoločné práce žien a dievčat, ako bolo páranie peria, vyšívanie, tkanie, pradenie. Vtedy sa vyspievali všetky známe piesne, celý repertoár dievčenských ľúbostných piesní, balady, piesne veselé i smutné, rozprávali sa príhody, navečer prišli mládenci a spolu sa zabávali. Niekedy priviedli heligónkára a aj si zatancovali.

Katarína
Na Katarínu (25. november) sa poriadali posledné zábavy, lebo sa blížil advent a s ním pôstne obdobie. Od tohto dňa až do Vianoc sa robili rôzne magické praktiky, hoci pôvodný zmysel týchto zvykov už upadol do zabudnutia. Tak napríklad chlapci v Dúbrav-
ke po večeroch plieskali bičmi, robili hluk, čím sa pôvodne mali zastrašiť a vypudiť démoni, ktorí škodili ľuďom i dobytku. Na Martina, ktorý pripadá na 11. november, chodil pastier po domoch s brezovými prútikmi a vinšoval: Vinšujem vám toho svatého Marcina, abi ste mjeli tolko statečku, kolko je na tomto prúce lístečkú, abi vám dal pán Boh zdraví, sčascí, a po smrci královstvo nebeské.
S pastierom chodila aj jeho žena. Niesla putňu, do ktorej jej gazdinky dávali naturálie, zvané výslužka. Kedysi trúbil na trúbe, na kravskom rohu a spieval pieseň Stádo, stádo pastírové.

Mikuláš
Na Mikuláša bolo na dedine rušno. Chodili skupinky chlapcov preoblečených za Mikulášov a čertov. Od Lucie do Vianoc bolo zvykom zhotovovať stolík, ktorý mal čarovnú moc. Kto naň sadol počas polnočnej svätej omše, mohol vidieť strigy z dediny. Stáli otočené k oltáru. Musel mať so sebou mak, ktorý cestou domov sypal a strigy ho museli vyzbierať, lebo ak by ho dohonili, boli by ho vraj roztrhali. Po dedine chodili aj „Lucky“, dievčatá oblečené do bielych plachát, tvár si pomúčili a v ruke držali husie krídlo, ktorým vymetali kúty alebo varechu, ktorou bili každého, kto im prišiel do cesty. Lucky boli nemé, nehovorili, ani nespievali, len sa rýchlo pohybovali. Nosili so sebou krížik alebo sošku svätého a dávali ho po príchode do domu domácim pobozkať.

Vianoce
Pred Vianocami sa piekli oblátky u rechtora a školské deti ich roznášali do každého domu, za čo dostávali peniaze a naturálie pre rechtora. Štedrý deň mal svoje zvláštne čaro. Každý bol v očakávaní slávnostnej udalosti a zastával svoju úlohu pri príprave sviatkov. Ženy a dievky chystali štedrú večeru, pieklo sa, varilo, rozvoniavali koláče a chlieb.
Chystal sa vianočný stromček, muži opatrili krmivom dobytok a starali sa o hospodárstvo, aby bolo všetko v poriadku a sviatky sa mohli dôstojne a pokojne osláviť.
Príprave štedrovečerného stola sa venovala zvláštna pozornosť. Všetkého muselo byť na stole v hojnej miere, lebo sa verilo, že taký bohatý bude aj budúci rok v hospodárstve a rodine – zdravie a šťastie. Veľa tradičných zvykov, symbolov a praktík sa zachovalo až do súčasnosti (veštenie z jabĺčka, orecha a pod.). Po štedrovečernej večeri mládež, deti, skupinky dievok a mládencov chodili po dedine, spievali pod oknami a vinšovali šťastie, zdravie a starší chodili k rodine, k susedom vinšovať šťastné, pokojné a požehnané sviatky. Navzájom sa navštevovali od večere do polnočnej. Aj pastier chodil po dedine, trúbil a pukal bičom, vinšoval. Gazdinky ho obdarovali peniazmi, koláčmi a inými potravinami, ktoré ukladala pastierova žena do putne. Spievali sa nábožné piesne a vianočné koledy. 

Štedrý večer
Štedrý večer – Badnjak - bol u Chorvátov v Devínskej Novej Vsi, Dúbravke a Jarovciach oslavovaný rôznymi magickými praktikami. V Dúbravke pred večerom gazda nabral pod pazuchu sena, vstúpil s ním do kuchyne a zaželal všetkým: Vinšujem vám ovje stare božite, ovo novo ljeto, da bi vám cvalo rodilo, vinska guora vinom, pole žitkom, dvor dobitkom, hiža dobrím zdravlem, da bi vás od najmeňega do najstarega glava nepobolila, a po smrti dušno spaseni.
Seno potom položil pod stôl. Po večernom zvonení zapálili v izbe sviečku a rodina zasadla k večeri. Spoločne sa pomodlili, gazda požehnal jedlo, nalial všetkým dospelým a starším deťom víno a predniesol prípitok. V Jarovciach popoludní pred Štedrým večerom gazda porozkladal v izbe na podlahe slamu, na ktorej potom rodina tri noci spávala. Táto obyčaj bola spojená s poverou, aby sliepky dobre znášali. Skôr ako gazdiná prikryla stôl obrusom, nasypala naň obilie rôzneho druhu v tvare kríža. Navrch položila potom „božitnjak“, štedrovečerný pletený koláč, ozdobený figúrkami vtákov. Naprostred stola položili malý vianočný stromček "božitno drivo". Malý stromček odniesli aj na hroby. Nezabudli ani na tanier s vyklíčenou pšenicou zasiatou na deň sv. Barbory.
Ľubo Navrátil
Hľadal morálne istoty v prastarých mýtoch
FRANTIŠEK ŠVANTNER
(29.1. 1912 Bystrá pri Brezne 
– 13. 10. 1950 Praha)
Spisovateľ, prozaik, predstaviteľ lyrizovanej prózy. Patrí ku skupine autorov, ktorí v tridsiatych rokoch 20. storočia hľadali základné morálne istoty v prastarých ľudových tradíciách. 
Vo svojich prózach vychádzal z ľudových rozprávok, balád a povestí. Narodil sa v rodine železiarenského robotníka, po ukončení učiteľského ústavu nastúpil ako správca a učiteľ na ľudovú školu v Mýte pod Ďumbierom, kde pôsobil do roku 1940. 
Činný bol aj v miestnom odbore Matice slovenskej. Roku 1940 prijal miesto odborného učiteľa na Meštianskej škole v Podbrezovej, kde zotrval do konca II. svetovej vojny. 
V rokoch 1947 – 1950 bol ako spisovateľ referentom (štipendistom) Matice slovenskej. V roku 1950 bol riaditeľom školy v Hronove pri Banskej Bystrici. Zomrel v nemocnici v Prahe. 
Písať začal na učiteľskom ústave, keď publikoval prvú poviedku v časopise Svojeť. Vo svojej tvorbe čerpal najmä z archaických mýtov a ľudových balád. Veľký vplyv na jeho tvorbu mali Émile Zola, Victor Hugo, Charles Ferdinand Ramuz, Fiodor Michajlovič Dostojevskij, z našich autorov to boli hlavne Margita Figuli, Ľudo Ondrejov či Dobroslav Chrobák, no študoval i dielo E. A. Poa. 
Vo svojich dielach oslavuje prírodu a prírodný život, využíva naturalistické a lyrické prostriedky, využíva prvky iracionality a fantastiky, no aj senzualizmu a erotiky, no predovšetkým skúma hranicu medzi životom a smrťou. Vykresľuje aj psychologické, sociálne a dobové motivácie konania svojich postáv a dejov. 
Z jeho diel je najznámejšia zbierka noviel Malka (1942) a román Nevesta hôľ(1946). Posmrtne bol vydaný jeho román Život bez konca (1956), ktorý bol aj sfilmovaný. Jeho dej sa odohráva v posledných rokoch 19. storočia po hospodársku krízu v 30-tych rokoch 20. storočia.
Už v zbierke noviel Malka sa predstavil ako zrelý, nezvyčajne senzibilný prozaik s bohatým jazykom. Jeho dielo je zaradené i do školských učebníc literatúry.
Kveta Slyšková
Deti trávia vonku len toľko času ako americkí väzni
Aké prostredie deti rozvíja? Ako vytvoriť ihrisko na sídlisku, ktoré bude napĺňať potreby viacerých vekových kategórií detí a spĺňať aj všetky legislatívne požiadavky? Je pri tvorbe ihriska dôležité tzv. prínosné riziko? Čo tento pojem znamená? Tieto a ďalšie otázky si kládli zamestnanci úradov samospráv, architekti, dodávatelia detských ihrísk aj ich užívatelia. Spoločne sa stretli na konferencii Město a děti/Prostor pro hru, ktorá sa konala v októbri v hlavnom meste Českej republiky v Prahe. Podučiť a inšpirovať sme sa boli aj z Dúbravky.
Deti v predškolskom a mladom školskom veku potrebujú pre svoj správny vývoj podnetné prostredie, ktoré podporuje rozvoj ich schopností. 
„Hra je pre vývoj detí kľúčová. Cez hru spoznávajú sami seba aj okolitý svet. Hra rozvíja kognitívne, sociálne, fyzické i psychické schopnosti a predovšetkým napĺňa potrebu autonómie a sebarealizácie dieťaťa,“ otvorila Lenka Šulová z Katedry psychológie Filozofickej fakulty UK konferenciu Město a děti/Prostor pro hru. Kvalita hry sa odvíja od kvality prostredia, v ktorom hra prebieha. 
Petr Daniš zo vzdelávacieho centra Tereza dodal, že ideálnym prostredím pre hru je ihrisko spojené s prírodou. Bez hry a kontaktu s prírodou sa u detí zhoršuje pozornosť, spokojnosť, sústredenie, ADHD,  násilnosť, agresia až depresia, celková imunita.

Prieskumy a pobyt vonku
Potrebou detských ihrísk a ich vybavenia sa zaoberal Tim Gill zo združenia Rethinking Childhood z Veľkej Británie, ktorý získal grant na celosvetový prieskum danej oblasti. 
Rozsiahly výskum „České děti venku“ na reprezentatívnej vzorke 1 515 českých detí a rovnakom počte rodičov realizovala aj Nadácia Proměny Karla Komárka.
Výskum odhalil napríklad aj to, že české deti sa hrajú a trávia vonku zhruba iba toľko času ako americkí väzni. Čo je asi hodinu denne, pričom každé desiate dieťa ešte menej času. Naopak na internete, sledovaním televízie alebo DVD, hraním počítačových hier a počúvaním hudby strávia deti priemerne asi štyri hodiny denne. Rodičia si danú skutočnosť uvedomovali a priznávali, že s ňou nie sú spokojní.
Aj výskum a jeho výsledky motivovali, aby návštevníci a prednášajúci konferencie hľadali odpoveď na otázku: ,,Ako by malo ihrisko vyzerať, aby pritiahlo von čo najviac detí a tie na ňom strávili čo najviac plnohodnotných chvíľ?“
Počas panelovej diskusie sa do konferencie zapojili deti zo Základnej školy A. Černáka z Prahy, ktoré sa pokúsili aj pomocou návrhov zodpovedať, ako si predstavujú ideálne ihrisko.  Deti podľa odpovedí preferujú na ihrisku pestrosť a zapojenie živlov, ako sú voda (vodný prvok na ihrisku), zem (prírodné materiály a ihrisko osadené v prírodnom prostredí), oheň (možnosť opekať) či vzduch (šplhacie preliezky, lanové prvky, hojdačky). 
Deti tiež preferujú slobodnú hru bez potreby organizácie rodičmi a nemajú problém s adrenalínom či rizikom. 

Riziko má svoje plusy
Práve pred rizikom ich ale majú chrániť bezpečnostné normy a nariadenia, ktorých použitím pri tvorbe ihrísk neraz dochádza k nízkej atraktivite ihrísk a akejsi sterilite a uniformite. 
A to aj napriek prehláseniu UBUD-HÖÖR z roku 2017 o riziku zásadnom pre zdravie a spokojnosť, ktoré hovorí o tom, že prehnaná minimalizácia rizík je viac na škodu ako k úžitku.
Pri spontánnej neriadenej činnosti – hre sa deti totiž učia riziká rozpoznávať a vedieť na ne reagovať a zároveň sa učia riziko v živote zvládať. 
Vhodné je preto umiestniť ihriská do prírody alebo doplniť existujúce ihriská o prírodné prvky a zeleň. Všetko okolo nás totiž predstavuje priestor pre hru. Práve tak môžeme dosiahnuť súlad medzi možnosťami tvorby ihrísk, ktoré limitujú normy a legislatíva, a ihriskami vytvorenými podľa detských predstáv a snov.  Zároveň ako rodičia doprajme deťom slobodnú hru a priestor pre kreativitu. 
Veď práve aj sen, fantázia, voľnosť tvoria detstvo a možno tak aj motivujú tráviť naše deti vonku viac času než americkí väzni...
Mária Smiešková, Úsek správy detských ihrísk, pieskovísk a mobiliáru
Seniori v malom Ríme
Začiatkom novembra Okresná organizácia Jednoty dôchodcov Slovenska Bratislava IV organizovala vlakový zájazd do neďalekej Trnavy. Výletu sa zúčastnilo až 66 seniorov.
S odborným lektorom pre pamätihodnosti Trnavy sme postupne navštívili barokový Kostol sv. Jakuba, farský Kostol sv. Mikuláša a Katedrálu sv. Jána Krstiteľa, ktorú v roku 2003 navštívil aj pápež Ján Pavol II. Okrem kostolov sme sa za prekrásneho teplého počasia poprechádzali po pekne upravenom meste.
Dominantou Trnavy je Mestská veža, ktorá v minulosti slúžila ako rozhľadňa proti vpádu Osmanských vojsk. Krásne prežitému dňu v Trnave prispela aj dobrá nálada účastníkov zájazdu – seniorov z Dúbravky, Karlovej Vsi a Lamača.
Ján Molnár predseda, MO JDS Bratislava IV  
Klnka oslavuje štyridsiatku, baterky súboru dobíjajú deti
Detský folklórny súbor Klnka netreba, myslím nielen nám Dúbravčanom, zvlášť predstavovať. Pri príležitosti štyridsiateho výročia jeho vzniku sme sa s manželmi Ingrid a Petrom Saňkovcami porozprávali o radostiach i strastiach, ktoré im súbor do života už roky prináša. Prezradili, ktoré publikum tlieska na povel a ktoré hádže paradajky. 
Folklórny súbor Klnka patrí na Slovensku k tým najznámejším. Vediete ho, a to veľmi úspešne, už roky. Ako máte rozdelené úlohy? 
INGRID SAŇKOVÁ:  V súbore pôsobím tridsať rokov, mám na starosti všetko, pedagogické, choreografické, umelecké i krojové vedenie. Občas robím tiež drobné úpravy na krojoch. Manžel mi pomáha z pozície manažéra. Zastrešuje všetko potrebné pred cestami do zahraničia, od pasov a víz, až po ubytovanie. Komunikuje s organizátormi podujatí, ktorých sa plánujeme zúčastniť, a podobne.

Tancujú u vás deti od štyroch rokov až do plnoletosti. V akom veku je najlepšie začať?
INGRID SAŇKOVÁ:  Čím skôr, tým lepšie. No niektoré deti nemusia mať ešte natoľko vybudovanú disciplínu, aby sa vedeli sústrediť na choreografie požadovaný čas alebo zvládať náročné tempo. Na vystúpeniach a zahraničných cestách fungujeme ako jeden tím, dieťa sa rýchlejšie učí samostatnosti. Preto zvyknem vravieť, že je dobré rozhodnúť sa medzi štvrtým a siedmym rokom života. Bežne máme v súbore tanečníkov hoc pätnásť rokov. 
Obmena členov býva z tohto dôvodu pomalšia. Konkurzy organizujeme jedenkrát ročne a vždy sa, čo nás teší, stretávajú s veľkými ohlasmi. Žiaľ, môžeme prijať desať, maximálne pätnásť, niekedy iba päť nových tanečníkov. Je to z dôvodu, ktorý spomínam vyššie. Deti u nás ostávajú roky, máme i pár prípadov, keď dokonca nadsluhujú, čiže prekročili prah dospelosti. 

Dokážete rozoznať talent už na prvý pohľad?
PETER SAŇKA: Inka tancovala v Lúčnici a Štefan Nosáľ bol jej veľkým vzorom. Myslím si, že jej stihol „odovzdať“ mnoho zo svojich skúseností. Inka vie totiž na 99 percent odhadnúť, či sa záujemca alebo záujemkyňa o členstvo v Klnke hodí do kroja a na javisko. Pretože nie je to iba o tanci.

Je dôležitejší talent alebo drina?
INGRID SAŇKOVÁ:  Veľmi často sa stáva, že menej talentované dieťa prekročí vďaka drine a húževnatosti to talentovanejšie. Najideálnejšia je určite správna vyváženosť. Rovnováha medzi talentom a drinou.

V rámci súboru ste precestovali veľký kus sveta. Máte ešte vôbec nesplnený sen?
PETER SAŇKA: Náš prvý veľký zájazd bol do Kanady. Odvtedy sme precestovali takmer celý svet. Získali sme veľa skúseností, kontaktov,  máme veľa pozvaní. 
INGRID SAŇKOVÁ:  Myslím si, že nesplnený sen ani nemáme. Určite by som rada urobila gruzínsky tanec. Potrebujem naň ale chlapov, ktorí skáču, robia kúsky na kolenách. Našou prioritou ostáva slovenský folklór, snažíme sa mať v repertoári zastrešené všetky regióny, okrem toho vystupujeme s národnými tancami, napríklad balkánskym či írskym.

Vnímate rozdiel medzi zahraničným a domácim publikom?
PETER SAŇKA: Áno, a veľký. Pamätám si, že sme sa celkom obávali reakcií Mexika. Mexičania nemajú problém zahádzať vás paradajkami, ak sa im niečo nepozdáva. To sa nám ale našťastie nestalo. Obavy som mal pred Južnou Kóreou a Čínou. Tam funguje tzv. tlieskanie na povel. V Číne, práve naopak, tlieskali priam neuveriteľne a do toho skandovali Bravó. 
Boli sme skutočne dojatí. V Peru vyvolali naši chlapci taký ošiaľ, že sme museli mať ochranku. Slovensko je z pohľadu folklóru výnimočné a je dobré šíriť ho do celého sveta. Mňa osobne oslovil Nový Zéland a strašne rád by som ho s Klnkou navštívil. 
Koľko trvá zorganizovanie jednej takejto zahraničnej cesty?
PETER SAŇKA: To je individuálne. Napríklad Mexiko nám trvalo dva roky, Čína iba dva mesiace, expresne rýchly bol aj Omán. V globále je to približne pol roka. Je s tým spojená hŕba práce. Treba zvážiť finančné možnosti - na rozdiel od minulosti, dnes si súbory platia úplne všetky náklady. Zahraničné cesty financujeme z vlastných zdrojov a samozrejme z príspevkov rodičov. Treba zarezervovať letenky, vybaviť ubytovanie, zostaviť program, postarať sa o kroje, batožinu zabaliť tak, aby nebol prekročený limit do lietadla. Na zájazdy s nami vždy cestuje lekár, to je naša podmienka. Na 30 - 40 detí tak pripadnú traja dospelí. V rámci ciest sme už zažili rôzne vyhrotené situácie.

Ako to?
PETER SAŇKA: V minulosti sme praktizovali aj ubytovanie detí v rodinách. A hoci všetko zastrešoval festivalový výbor, predsa len je nepríjemné odovzdávať dieťa ľuďom, ktorých ani nepoznáte. Preto na nič podobné nepristupujeme a zájazdy, kde je zabezpečené ubytovanie v rodinách, odmietame. Zažili sme už všeličo, aj ubytovanie a stravu, ktorá bola ďaleko pod priemerom. Áno, uvedomujeme si kultúrne rozdiely. Kým pre danú krajinu je drevená posteľ postačujúca, pretože máme predsa strechu nad hlavou, pre nás je to neakceptovateľné. Deti čaká séria náročných vystúpení a potrebujú jedlo, teplú vodu, pohodlné spanie, aby nabrali sily. V týchto situáciách bývam nekompromisný, no pred patričnými krokmi sa vždy vopred radíme s lekárom.

Ako sa pozeráte na konkurenciu? Vnímajú sa vôbec folklórne súbory medzi sebou ako konkurencia?
INGRID SAŇKOVÁ:  Vážime si prácu každého súboru. Nikdy nekritizujeme, neohovárame. V každom súbore sa dieťa niečomu priučí. Každý súbor má svoje možnosti, program, dieťa, respektíve jeho rodičia, si môžu svojvoľne vybrať. Aj „našim“ deťom vštepujeme, aby neporovnávali, nekritizovali, snažíme sa vyhnúť konfrontačným situáciám. Treba si uvedomiť, že nikdy sa nemožno zapáčiť každému. A nemá zmysel riešiť to, čo človek nedokáže ovplyvniť. Nezávidíme, ale doprajeme. Často voláme iné súbory k nám ako hostí. S mnohými nás spájajú dlhoročné priateľstvá. Aj vďaka tomu naši tanečníci vidia, ako sa žije vo svete a učí ich to neskutočnej pokore.

Ako zvyknete oddychovať,mimo súboru Klnka a folklóru ako takého?
PETER SAŇKA: Máme chatu na Záhorí a tam veľmi radi trávime voľný čas. I keď, posledné obdobie ho bolo žalostne málo. Ja osobne veľa športujem, tam si nahromadenú energiu a emócie vybijem. A rúbem drevo na zimu. S Inkou je to však horšie. Ona nedokáže oddychovať. Keď nerieši Klnku, upratuje, perie, niekedy musím byť striktný a na chatu ju doslova uniesť (smiech). Na druhej strane, možno je to práve jej forma relaxu. 
INGRID SAŇKOVÁ:  Hlavne nám baterky dobíjajú deti. Ich detské, nevinné otázky. Tie dni bývajú niekedy šialené. Okrem Klnky sa každý z nás venuje svojej práci. Peter je v jednom kolotoči, občas má telefón na uchu 25 hodín. Ja pendlujem medzi niekoľkými prácami a súbormi. No prídeme na tréning, vidíme deti vystupovať, cítime ich šťastie. A to je pre nás obrovská satisfakcia.
Danka Šoporová
Folkórny súbor Klnka 
● Vznikol v roku 1978 na podnet bývalých tanečníkov Lúčnice; 
● V súbore dnes tancuje asi stovka detí od 4 do 18 rokov; 
● Trénuje v DK Dúbravka; 
● Umeleckou vedúcou je Ingrid Saňková; 
● Repertoár je postavený na tancoch a spevoch rázovitých regiónov – napríklad Myjava, Horekronie, Liptov, Tekov, Gemer, Zemplín, Šariš a podobne. Špeciálnou ponukou sú aj írske či balkánske tance.
Chorvátsky folklór sa u nás má stále čulo k životu
Desať súborov detí a dospelých sa predstavilo na tohtoročnom  jedenástom Večere folklóru Chorvátov na Slovensku, ktorý pod záštitou Vlády SR a Veľvyslanectva Chorvátskej republiky v Bratislave  organizuje Chorvátsky kultúrny zväz na Slovensku v spolupráci s  mestskou časťou Bratislava-Dúbravka.  Prítomných privítali zástupcovia spomínaných inštitúcií a starostovia z Devínskej Novej Vsi, Jaroviec, Nového mesta a Dúbravky.
Na úvod vyrozprával historik Jozef Klačka mimoriadne zaujímavý historický príbeh istej chorvátskej rodiny z Lamača a potom sa postupne predstavili jednotlivé súbory: hudobno-spevácke súbory Rosica a Klapa Ravnica, detský súbor Grbarcieta a FS Črip (všetky z DNV), Chorvatanka z Chorvátskeho Grobu, Čunovskí beťari z Čuňova, DFS Ljuljanka, Tamburašský orchester Konjic z Jaroviec a Čunova a  Mužský spevácky spolok z Jaroviec.
Festival chorvátskej kultúry vznikol v roku 1988 a od  roku 1990 pôsobí aj Chorvátsky kultúrny zväz s centrom v Devínskej Novej Vsi. Tu sa nachádza aj Múzeum kultúry Chorvátov na Slovensku SNM. 
K upevneniu chorvátskeho vedomia v posledných desaťročiach prispeli kultúrne kontakty s Chorvátmi z Rakúska, Maďarska, Čiech a Chorvátska, výučba chorvátskeho jazyka, existencia folklórnych súborov a publikačná činnosť v chorvátskom gradiščanskom dialekte. 
Text a foto: Ľubo Navrátil     
Vianočná jazda aj v Dúbravke
Stánky, lokše, varené vína, stretnutia aj davy. Vianočné trhy možno nájsť na viacerých miestach v Bratislave. Tie hlavné, mestské sú na Hlavnom námestí a nádvorí Starej radnice a staromestské na Hviezdoslavovom námestí.
Až do Vianoc čakajú návštevníkov Hlavného námestia  hudobné vystúpenia súborov nielen z rôznych miest Slovenska, ale aj zo zahraničia. Napríklad 8. 12. v rámci podujatia Vianočné mosty medzi mestami vystúpia mládežnícke a detské súbory z Krakowa, ale tiež Detský folklórny súbor Dolina z Bratislavy. O štyri dni neskôr - 20. 12. o 18.00 si zase môžete vypočuť vystúpenie speváckeho zboru Apollo pod vedením dirigenta Milana Kolenu. Folklórne vystúpenia či ukážky ľudových zvykov sú pripravené aj na Námestí M. R. Štefánika v OC Eurovea.

Zbory a stromčeky
Medzinárodný festival adventnej a vianočnej hudby slávi už svoj 13. ročník a od 6. - 8. 12. si v Jezuitskom kostole, na Hlavnom námestí či v Koncertnej sieni Klarisky môžete vypočuť zbory z Rakúska, Česka, Írska, Rumunska, Bieloruska, Estónska, z Poľska či z Juhoafrickej republiky. Vstup na všetky podujatia festivalu je bezplatný.
Od 29.11. do 15.12. sa Nádvorie sv. Jána Nepomuckého v Primaciálnom paláci zmení na Vianočný les, kde budú súťažiť vianočné stromčeky vyzdobené deťmi z bratislavských základných a umeleckých škôl.
Najkrajšie vyzdobený vianočný stromček bude odmenený vstupenkami pre celú triedu na rozprávku Mestského divadla P. O. Hviezdoslava Tri prasiatka.

Mikuláš a jazda
Deti sa tešia nielen na Vianoce, ale aj na Mikuláša. Toho môžu stretnúť až dvakrát. Na Hlavné námestie zavíta 6.12. o 15.00 aj v sprievode čerta a anjela, no a v Mestskom divadle P. O. Hviezdoslava bude 8.12. o 15.00 h. Okrem sladkých dobrôt sa môžu deti tešiť aj na obľúbený príbeh o Troch prasiatkach, prefíkanej líške a hladnom vlkovi.
Pre obyvateľov mestských častí, ale aj pre tých, ktorí sa každoročne vyhýbajú rušnému centru mesta je pripravená novinka - Vianočná jazda mestskými časťami. Špeciálne vianočné auto privezie priamo do mestských častí vianočný kultúrny program. Pozor, neobíde ani Dúbravku, stretnúť ho môžete 17. decembra o 17tej v Parku Družba. Pssst. Bude to nečakané a bude to stáť za to.                      
(red)
Na kvíze nebolo porazených
Dúbravskí seniori sa opäť stretli na súťaži Dúbravka moja. Záujem zapojiť sa zo strany denných centier však nebol veľký, do zápolenia sa prihlásilo družstvo Denného centra 1 a Denného centra 4 a miestneho odboru Matice slovenskej.
Kvíz seniorov. Tak znel názov podujatia, ktoré prebehlo ešte v rámci akcií Októbra, Mesiaca úcty k starším.
Hoci šlo o súťaž a stretnutie seniorov, na podujatí sa podarilo spojiť generácie. Na úvod sa predviedli deti z Materskej školy Švantnerova s pani učiteľkami Zuzkou Krajčírovou a Maťkou Sklenicovou.
Podujatie v dome kultúry nieslo síce názov kvíz, nešlo tu však len o vedomosti, ako povedal na úvod aj starosta Martin Zaťovič.  „Nezáleží na tom, kto získa prvé miesto, cieľom je dať nové vedomosti prítomným a rozširovať povedomie o Dúbravke.“
Dúbravčania privítali rozhovor so seniorom Paľom Dolnákom z Denného centra 4, ktorý predniesol báseň o Dúbravke. V súťaži vlastná tvorba získal miesto v mestskom kole, postúpil do krajského a v rámci 5.celoslovenskej prehliadky v prednese poézie a prózy v roku 2018 získal Pochvalné uznanie za pôsobivé vystúpenie.
Samotný priebeh súťaže viedol Ľubo Navrátil, správca Dúbravského múzea. Pripravených bolo 25 otázok od najstarších dejín Dúbravky až po súčasnosť.
Všetky tri tímy boli veľmi dobre pripravené a ako konštatoval predseda poroty  historik Jozef Klačka možno povedať, že nebolo porazených.
Veľmi pekný priebeh hodnotila i porota súťaže v zložení - historik Jozef Klačka, Elena Riszdorferová z Denného centra 4 a predseda miestneho odboru matice František Švába.
Pripomenuli, že je potrebné do budúcnosti viac motivovať  seniorov i mladých do podobných podnetných vedomostných súťaží.
Kveta Slyšková
Obľúbená Halloween party nesklamala
Mestská časť Bratislava-Dúbravka každoročne organizuje mierne strašidelné tekvičkové popoludnie, po zotmení podujatie sprevádzajú aj svetielka. A to či už z lampiónov alebo poriadne ohňovej šou. Počasie bolo tento rok ako na objednávku, prialo aktivitám a programu.
Koncom októbra sa Dúbravka už tradične mení na miesto plné kostričiek, čarodejníc, superhrdinov ale aj princezien či zvieratiek. Pre deti aj rodičov bol nachystaný bohatý program, vypukla takzvaná Halloween party. Vo foyer kultúrneho domu rodičia s deťmi v tvorivých dielňach vyrezávali tekvice, vyrábali, vyfarbovali a lepili obrázky či balóny s haloweenskymi motívmi. Nechýbalo ani obľúbené maľovanie na tvár, ktoré dotvorilo mnohé masky k dokonalosti. 
Vonku bol pre deti pripravený interaktívny hudobno-zábavný program so zvieratkami Crazy Chichi s mnohými súťažami. Tí športovo nadanejší si mohli zasúťažiť v rôznych športových disciplínach, ktoré pripravil bežecký klub Hraj na tie nohy, skákali cez prekážky či vo vreciach, jazdili na kolobežkách. 
Po zotmení sa všetci spoločne v sprievode dúbravských hasičov a aj policajtov vybrali večernou Dúbravkou v lampiónovom sprievode. Zapnuté majáky na autách krásne doplnili atmosféru. Cieľom sprievodu bol Park Pekníkova, kde bolo nachystané prekvapenie.  Veľkolepá ohňová šou v podaní skupiny Arte Fuego, pri ktorej sa deťom, aj dospelým zatajoval dych. 
Text a foto: Zuzana Morávková
Klobásky na všetky spôsoby, aj mamutie čeľuste a zuby
Klobásy, klobásky, klobásové hamburgery, pojedanie klobás načas i starodúbravská zabíjačková kapustnica.  Podujatie s poriadnou dávkou mäsa a vôní zaplnilo počas sviatočného dňa na konci októbra priestory a dvor Dúbravského múzea. Konal sa tu Dúbravský klobásový festival.
Až desať súťažných družstiev sa zišlo na tradičnom Dúbravskom klobásovom festivale 30. októbra v Dúbravskom múzeu.  Pracovalo sa, miešalo, plnilo, pojedalo, ochutnávalo...
Päťčlenná porota napokon vyhodnotila ako najlepšie klobásy tímov Zaťovič B, DS Ružinov a Zlatých chlapcov z Lamača. Tento rok dokonca zvíťazila klobása pripravená podľa ukrajinského receptu. Okrem domácich Dúbravčanov boli medzi súťažiacimi zastúpené aj družstvá z iných bratislavských mestských častí.
„Na tohtoročnom festivale mali možnosť návštevníci vidieť, ako sa robila tradičná starodúbravská, dolnozemská, teda čabianska či petrovecká, ale aj záhorácka či liptovská klobása,“ priblížil organizátor podujatia Ľubo Navrátil, správca Dúbravského múzea.  Súčasťou festivalu bola aj ochutnávka zabíjačkovej kapustnice, klobás, domácej tlačenky a iných zabíjačkových špecialít. O hudobný sprievod sa postarala folková skupina Terry Zeman Band. 
Podujatie nebolo len o jedle, súťažení, spoznať sa dalo aj Dúbravské múzeum s originálnymi dúbravskými predmetmi a aj čeľusťami mamuta.
Podobné podujatia sú súčasťou interaktívneho programu Dúbravského múzea, ktoré usiluje o propagáciu dejín mestskej časti a zachovanie tradícií a zručností našich predkov prostredníctvom workshopov.
(luna, lum)
Medzinárodné tanečné boje v kulturáku
Na 17. novembra pripravila Škola Breaku v spolupráci s mestskou časťou Dúbravka a Domom kultúry Dúbravka už  5. ročník medzinárodnej break dance súťaže detí a profesionálov.  Kultúrny dom sa zaplnil.
Keď sa stretne Poľsko, Maďarsko, Ukrajina, Česko, Slovinsko, Rakúsko, Belgicko, Rusko, Španielsko, Fínsko, Venezuela a samozrejme celé Slovensko na jednom mieste a tancuje, skáče, breakuje, nemôže ísť o nič iné len medzinárodnú break dance súťaže detí a profesionálov s názvom Next Generation Jam. Tento rok prebehol už piaty ročník. Zaplnil počas novembrovej soboty Dom kultúry Dúbravka.
Podujatie bolo rozdelené na štyri zóny  –  medzinárodná break dance súťaž detí a profesionálov, tanečné lekcie pre širokú verejnosť, oddychová zóna s atrakciami (stolný futbal, ping pong, balance board, mini basketbal alebo Airhockey), mini gastro zóna.
„Víťazom detskej kategórie sa stal Belgičan Siebe Schets. V dospeláckej kategórii 2vs2 uspeli Ukrajinec Mykola Savka  – umelecké meno Sapa), Španiel Jonatan Caballero  –  umelecké meno Johnny Fox,“ priblížil zakladateľ Školy Breaku, tréner a tanečník Roman Šamudovský a.k.a. Dexter.
Okrem súťaženia boli na programe aj tanečné lekcie pre širokú verejnosť, diskusie na témy zdravie a množstvo iných atrakcií zameraných na pohyb.
Medzinárodné podujatie organizuje Škola Breaku, ktorá trénuje v Dome kultúry Dúbravka od roku 2013.
(lum)
Pri politickej satire máme, v úvodzovkách, výhodu
Keď ma vysadili z auta v Dúbravke, pýtal som sa jednej pani na kultúrny dom. Namiesto odpovede prišiel smiech. To ste vy pán Leško, zaznelo. Štvorročná vnučka sa pýtala nedávno mojej dcéry, keď si bola malá, žili ešte dinosaury? Minule som stretol Pavla Freša v banke. Hovorím mu, som rád, že sa stretávame len v banke... Príbehy, fóry Milana Lasicu, zážitky Mariána Leška zneli v zákulisí Domu kultúry Dúbravka.  Nestáva sa každý deň, že do našej mestskej časti prídu známi herci, humoristi a navyše štyria naraz. V jednej šatni sme pred predstavením 7edem bez záruky stretli a porozprávali sa s ELENOU VACVALOVOU, OĽGOU FELDEKOVOU, MARIÁNOM LEŠKOM a MILANOM LASICOM.
Dúbravka je a bola bydliskom známych umeleckých osobností Deža Ursinyho, Ondreja Sliackeho, Petra Dvorského a medzi nimi aj humoristov Milana Markoviča..
Milan Lasica: A napríklad aj Gustáva Husáka... Ja som býval 12 rokov v Karlovej Vsi, takže som to nemal ďaleko. V tomto kultúrnom dome som už bol a účinkoval. Keď tu raz veľmi dávno hrávala Nová scéna.
Oľga Feldeková: Spomínam si na prvú návštevu Dúbravky asi pred 30 rokmi. Bolo tu oddelenie technickej kontroly, kde ma predvolali s autom, že ma tu budú kontrolovať. No keďže moje auto nebolo schopné prejsť tou technickou kontrolou, tak som zaparkovala ďalej od tej kontroly a šla som sa ospravedlniť. Povedala som, že manžel je s autom v Prahe, ale nech ma nepokutujú, že som sa prišla ospravedlniť. Boli to strašne milí ľudia, uvarili mi kávu a šéf tej technickej kontroly povedal, no vidíte, ja idem akurát do mesta, tak vás vezmem. Posadil ma do auta a ja som videla, ako sa vzďaľujem od toho svojho... Myslela som len na to, že potom sa budem musieť prácne z mesta vracať po moje auto. (smiech)
Marián Leško: Musím sa priznať, že v týchto kopcoch som bol iba v aute, alebo som nimi prechádzal. Som z Podunajských Biskupíc. 
Elena Vacvalová: Dúbravku poznám veľmi dobre, prišla som sem za štyri minúty z Devínskej Novej Vsi. Často cez Dúbravku chodievam a bývali tu manželovi rodičia, kým žili, takže sme často chodili aj k nim. Okrem toho v Dúbravke vzniká aj moje celoživotné snaženie, zvierací cintorín.

Áno, cintorín Borievka.
Elena Vacvalová: Poznám tak aj túto lesnú časť Dúbravky. Pevne verím, že Dúbravka bude tá časť Bratislavy, ktorá bude pyšná na to, že konečne má hlavné mesto aj cintorín pre zvieratá. 

Je to váš dlhodobý projekt?
Elena Vacvalová: Vyzerá to na celoživotný projekt. Už to nie je ani môj projekt, ale snažím sa pri tom pomáhať. Snažila som sa 14 rokov a mesto nebolo schopné poskytnúť žiaden pozemok na zvierací cintorín. 

Kedysi ste s Júliusom Satinským hrali hru Deň radosti, ten deň už bol? Bol dnes alebo kedy nastane alebo sa už blíži Armagedon?
Milan Lasica: Smiech ...Tak tragicky to nevidím, že by sa blížilo niečo strašné, no každopádne si myslím, žeby nebolo od veci, keby bolo viac tých radostných dní.

Čo je pre vás taký radostný deň?
Milan Lasica: Napríklad, keď sa ráno zobudím..

Takže aj dnešok. Môžeme byť radi, že máte radostný deň práve v Dúbravke.
Milan Lasica: Smiech. Áno, som rád.

Vieme, že zhruba existujú dva druhy umenia, jedno, ktoré nás posúva vpred, ale môže nám popri tom spôsobovať nemú výčitku, druhé, ktoré sa človeku snaží zavďačiť a dať mu, čo očakáva, inými slovami hudba, tanec, klobása. Čo myslíte, kde sa nachádza naša súčasná spoločnosť s umením?
Milan Lasica: Priznám sa, že to tak nesledujem. Venujem sa už len tomu, čo sám robím a prečítam si začas nejakú knihu...
Marián Leško: Môj syn je priateľ veľkých televíznych seriálov a musím povedať, že ak niekam prešla umelecká iniciatíva, tak to sú tie veľké seriály. Videl som zopár veľkých.

Nemyslíte asi slovenské seriály.
Marián Leško: Nie, nie, určite nie (smiech), skôr americké, britské a podobne. Sú to skvelé veci, majú napríklad 25 častí, aby rozpracovali príbeh a predviedli ho tak v plnej nádhere.

Prečo sedem a prečo bez záruky? Nie je vás 7 a nedávate ani záruku?
Elena Vacvalová: Lebo nás nie je sedem (smiech), a preto bez záruky. Ale nie... Vychádzalo to z toho, že sme kvázi komentovali udalosti siedmich dní, nie je to o nás siedmich, ale o siedmich dňoch. 
Oľga Feldeková: A štyria či piati sme v televízii aj z úsporných dôvodov (smiech).
Marián Leško: Sedem lebo je to tradícia, pôvodne to bolo šesť osobností a moderátorka (kýva na Eňu Vácvalovú pozn.red.) a tvárime sa, že je to preto, lebo hodnotíme posledný týždeň. 

Teraz však vystupujete spolu na javisku, v čom sa líšia predstavenia v televízii a takto naživo v divadle?
Elena Vacvalová: Princíp je ten istý, len tie témy sa menia. Pán Leško je náš dvorný scenárista, autor.
Marián Leško: Je to tradícia, že  vyhľadávam témy, aby sme sa mali o čom rozprávať. No tie témy sú len zámienka na to, aby sme sa mohli rozprávať. S nikým sa neradím, len ich dostanú tak deň vopred, aby neboli úplne celkom prekvapení, o čom bude reč.

Robíte politickú satiru. Je naša politická scéna inšpiratívna na satiru? Máte veľa tém, inšpirácií?
Milan Lasica: Samozrejme, a keď sa blížia voľby je to ešte lepšie. Snahy jednotlivých kandidátov sú rôzne, sú nástojčivé, mnohé sa dajú parodovať. 
Marián Leško: Na Slovensku nie je nikdy nuda. Aj teraz, keď sme sa stretli, pustili sme sa do politickej debaty. Radšej by sme boli vo Švajčiarsku, alebo niekde inde, kde by sme to museli prstíkom vyhrabkávať, žiaľ, to tu na Slovensku padá každý deň na kilá. Takže máme tú výhodu v úvodzovkách.  

Vždy sa hovorí o tom, kedy humor dosahuje vyššiu úroveň, je inteligentný. Môžete nám povedať, kedy svoju úroveň stráca? Kedy vlastne prestáva byť humorom?
Oľga Feldeková:  Myslím, že je to vulgárny humor a keď sa človek vysmieva z niekoho iného, človek si musí vedieť urobiť vtip aj sám zo seba. 
Elena Vacvalová: Áno, nemiestnosť. Myslím, že humor je úplne jedno aký, pokiaľ je kvalitný, môže byť aj čierny, sebairónia, satira, no musí to mať štábnu úroveň, ako sa zvykne hovoriť, a nemal by nikomu ubližovať. Trošku popichať, povysmievať sa, to áno, nemalo by to však byť urážlivé, lebo to nikam nevedie a môžeme sa stretávať na súdoch.

Pripadáte si sám sebe vtipný? Alebo je to z vášho pohľadu štandard vášho bytia? Máte doma, v súkromí veselo?
Oľga Feldeková:  Závisí to od vášho pohľadu na svet. Veľa vecí nám pripadá smiešnych. S Eňou si napríklad píšeme SMSky a ja sa vždy zabavím na tom, čo mi napíše. Všade je humor a vtip, ona je v tomto neprekonateľná. 
Elena Vacvalová: Ale (smiech). Máme šťastie aj na svojich partnerov v rodine. Často si myslím, že by môj manžel a moja dcéra mali robiť to, čo robím. Možno by to bolo lepšie. Je dôležité mať poslucháča, diváka. Doma sa priznám, že nie som celý deň veselá, takže mi to dobre padne, keď to robí doma niekto iný. 
Text a foto:  Lucia Marcinátová
Glosátori sú stará škola, je tu cítiť ľudskosť
Okolo nás prejde mladík s gitarou, schová sa v šatni, onedlho spoza dverí počuť brnkanie, melódiu, spev.  Počas pauzy v jeho skúšaní máme možnosť rozhovoru. Tvár spoznávame. TOMÁŠ BURANOVSKÝ patril k spevákom prvej série SuperStar, odvtedy uplynulo viac než desať rokov. Zo spievajúceho chlapca spevák s hitmi ako Lúč či Sám sebou.  Košičan priznal, že v Dúbravke bol počas predstavenia s glosátormi prvýkrát.
Boli ste už v Dúbravke, hrali ste tu?
Priznám sa, že som tu prvýkrát. O Dúbravke som počul z jednej skladby, nebola príliš medializovaná, a teda nie je ani publikovateľná...

Asi viem, no teraz ste tu. Budete vystupovať so štyrmi glosátormi, ako to prebieha?
Vystupujem s nimi už tretíkrát. Boli sme vo Zvolene, v Svite a teraz v Dúbravke. V Bratislave je to jediné vystúpenie. Je to pre mňa naozaj veľká česť a špecifický zážitok. 

Prečo?
Sú to ľudia, ktorí sú už roky na takom glosátorskom piedestáli aj vďaka relácii, ktorá chodievala v televízii, no aj vďaka kvalite a tomu, čo predstavujú. Mal som a aj mám veľký rešpekt pred nimi, lebo sú to legendy, vážim si, že s nimi môžem stráviť čas a snažím sa od nich vziať a naučiť, čo sa dá.

Mali ste sa možnosť spoznať? Je to, ako sa vraví, „veselá kopa“?
Áno, naozaj je. A čo sa mi veľmi páči, je to v úvodzovkách stará škola. Nie je to len také, že by ma odpinkali, že tu prišiel nejaký chalan s gitarou a my sa s ním ani nezoznámime, ale malo to a má veľmi peknú formu. Všetci sme si podali ruky, zoznámili sa a predstavili sa. Prejavili mi rešpekt, ktorý by mi ľudia na ich pozícii ani nemuseli prejaviť. Veľmi si to vážim. Stretávam sa totiž s ľuďmi, ktorí nedosiahli určite to, čo oni, ale sú na to možno pyšnejší ... Takže ozaj je tu cítiť ľudskosť.

Ako to prebieha, vy hráte, potom oni glosujú pomedzi?
V rámci vystúpenia hrám väčšinou štyri skladby, jednu hrám na úvod, ďalšiu na záver a pomedzi to ešte dve. Dá sa povedať, že reláciu dvakrát preruším svojím hudobným vystúpením. 

Hráte vlastné skladby?
Hrávam výhradne vlastné. Píšem skladby po slovensky.

Ako hodnotíte s odstupom času skúsenosť zo súťaží SuperStar a Česko-Slovensko má talent?
Snažím sa z každej životnej situácie vziať skúsenosť, či už je pozitívna alebo negatívna. Tieto talentové súťaže však osobne vnímam pozitívne. Bola to jedna z mála možností, ako sa ukázať celému Slovensku. Neľutujem to, a myslím, že aj to prispelo k tomu, kde som dnes.

Vystupujete sám?
Zväčša áno, sú to akcie a koncerty, kde hrávam sám, no mám okolo seba aj kapelu, ktorá sa profiluje.
Text a foto: Lucia Marcinátová
Spomienka na obete Veľkej vojny
Pomník padlým v I. svetovej vojne nechal postaviť v roku 1936 Spolok vyslúžilých vojakov Generála Milana Rastislava Štefánika. Pri jeho odhalení k nemu v tom čase položili vence siroty po padlých Dúbravčanoch, pri stom výročí tak za Dúbravčanov urobili seniori z DC 1, ktorí s iniciatívou prišli, a za mestskú časť starosta Dúbravky Martin Zaťovič.
K prítomným sa prihovoril historik Jozef Kľačka, ktorý zdôraznil, že dvadsiate roky minulého storočia boli pre Dúbravku mimoriadne ťažké. Po epidémii fyloxéry, ktorá vyhubila vinič v celej Európe, vinohradníctvo v obci takmer zaniklo. Z Dúbravky odišlo do cudziny za prácou vyše štyridsať ľudí a I. svetová vojna, nazývaná aj Veľká, definitívne zvrátila pozitívny rozvoj obce. Veľká časť obyvateľstva, najmä produktívne mužské sily museli narukovať k vojsku. Žiaľ, zo 126 mužov, ktorí bojovali na fronte, sa nevrátilo štyridsať. Táto veľká krvavá daň molochovi vojny sa odzrkadlila aj v neskoršom spomalenom raste počtu obyvateľstva Dúbravky. 
Jozef Klačka na konci svojho príhovoru predniesol krátku modlitbu za Dúbravčanov, ktorí našli posledné spočinutie v cudzej zemi.  Prítomní sa zhodli na tom, že spomienka na padlých v I. svetovej vojne by sa mala stať tradíciou.           
Text a foto: Ľubo Navrátil
Na jeseň vyhrali všetkých jedenásť zápasov!  
Martin Orlický, tréner žien FK Dúbravka: V našom tíme je každá hráčka veľká osobnosť
Nie je veľa futbalových mužstiev na Slovensku, ktoré v jesennej časti nestratili ani bod. K ním patria aj ženy FK Dúbravka, ktoré na jeseň vyhrali všetkých jedenásť stretnutí, strelili 62 gólov a ich brankárka Viktória Cigánková inkasovala iba dva góly. Druhé Nové Zámky strácajú na Dúbravku tri body, ale tretia Čaka už pätnásť. To bol dôvod, aby sme sa porozprávali s trénerom družstva Martinom Orlickým.  
* Ani sa nemusím pýtať, ako hodnotíte jesennú časť.
□ Jesenná časť ligy bola pre nás skúškou, či sme dokázali tím poskladať rovnovážne, a či môžeme byť konkurencie schopní iným družstvám. Už v prípravných zápasoch sme sa chceli prezentovať ofenzívnou kombinačnou hrou a to sa nám darilo počas celej časti. Výsledkovo aj herne som spokojný. Samozrejme stále je čo zlepšovať.                                                                                        
* Čo vás najviac potešilo okrem bodov?
□ Potešil ma veľmi prístup dievčat k tréningovému procesu a ich vnímanie svojho dielu zodpovednosti za svoj tím. Aj napriek príchodom nových hráčok dokázali ťahať za jeden povraz a vytvorili základy pevného družstva.
* Celkove ste na jeseň poslali na ihrisko 21 dievčat, z toho tri nastúpili v každom zápase. Navyše Cigánková a Masárová nechýbali ani minútu. Ako hodnotíte tento fakt?
□ To sú pre trénera príjemné starosti. Môžem poslať na ihrisko ktorúkoľvek hráčku a nebojím sa, že by to výrazne ovplyvnilo kvalitu družstva. Je pravda, že väčšinu hráčok som v zápasoch nestriedal kvôli výkonnosti, ale z dôvodu skúšky zmeny herného systému, alebo rôznych rozostavení tímu. V našom tíme je každá hráčka veľká osobnosť, každá je to najdôležitejšie koleso v celom súkolí.
* Podľa zápisníc kapitánsku pásku mali štyri hráčky. Keď hrala Kozlová, vždy ju mala na ruke ona.                                                                                                                                              
□ Karin Kozlová je hráčka s neobyčajným talentom a potenciálom. Napriek tomu, že je ešte mladá, má predpoklady k tomu byť výraznou osobnosťou a líderkou tímu. Musí sa však ešte veľa učiť a mať pri sebe hráčky, od ktorých môže veľa pochytiť. Bohužiaľ ju pribrzdilo zranenie, ale trpezlivo pracuje na tom, aby sa stále zlepšovala. Iba skúsenosťami zo zápasov získa potrebnú psychickú odolnosť na to, aby svojimi výkonmi, svojím správaním a prístupom bola tá správna kapitánka pre tento tím. V našom tíme je veľa lídrov s prirodzenou autoritou, ktoré dokážu zobrať zodpovednosť na svoje plecia v zápase a preto je tento tím úspešný.
* Aspoň jeden gól strelilo jedenásť dievčat. Štyri góly z pokutových kopov zaznamenala aj brankárka Cigánková (na fotografii). Dá sa povedať, že bola opoou v bránke a spoľahlivá na bielom bode? Nemala ale náhradníčku.                                                                                                                           
□ Viktória Cigánková patrí podľa môjho názoru k najlepším brankárkam na Slovensku. Má úžasný reflex, čítanie hry a jej kopaciu techniku by jej mohli závidieť aj prvoligové hráčky. Preto som bol neskutočne šťastný, že sa rozhodla pre Dúbravku a myslím, že spolu môžeme ešte veľa dokázať. Pracujeme aj na príchode druhej brankárky, ale to bude reálne až v zimnom prestupovom období.                                                                                                                                           
* Súťaž má 21 kôl, čo znamená, že s niektorými družstvami sa stretnete doma dvakrát a vonku len raz a naopak. Čo hovoríte na tento systém?                                                                                          
□ Veľmi mi je ľúto, že sa nezachoval počet účastníkov z minulej sezóny, ktorá bola podľa mňa najlepšou v druhej lige za posledné obdobie. Bohužiaľ v tejto sezóna má druhá liga iba osem účastníkov a som rád, že sa riadiaci orgán rozhodol pre trojkolový systém, nakoľko odohráme väčší počet zápasov a sezóna bude dlhšia.
* Ako si vysvetľujete fakt, že za dvojicou Dúbravka – N. Zámky, ostatné družstva bodovo veľmi zaostávajú?                                                                                                                                         
□ Nové Zámky sú baštou ženského futbalu na Slovensku. Dlhodobo patrili k najlepším tímom na Slovensku a určite sa chcú čo najskôr vrátiť do prvej ligy. Majú kvalitný tím, ktorý je zmesou skúsených a mladých hráčok, čo je podľa môjho názoru recept na úspech. V Dúbravke sme po minulej sezóne riešili, či vôbec budeme pokračovať, ale podarilo sa posilniť náš tím o skúsené a výborné hráčky. Som nesmierne rád, že zapracovala aj chémia v tíme a preto sa nám podarilo vyhrať aj ťažké zápasy. Myslím však, že jarná časť sezóny bude vyrovnanejšia, nakoľko Petržalka aj Komárno zaznamenávajú veľký progres a nesmieme zabudnúť ani na Čaku, ktorej hráčky by mohli rozdávať skúsenosti.“                                                                     *Pred sezónou ste povedali, že váš osobný cieľ, ako trénera, je skončiť do tretieho miesta  Zostáva tento cieľ aj v jarnej časti, alebo ho meníte na vyšší cieľ?
□ Mojim najväčším cieľom je, aj zostáva to, aby sa dievčatá futbalom bavili. Aby sa tešili na spoločné tréningy, spoločné zápasy a používali futbal na zlepšenie svojich dní. Samozrejme, chceme vyhrávať, ale skutočné prio-
rity mám niekde inde. A to vo vybudovaní tímu, ktorý bude mať pevné základy a ktorý bude každým rokom napredovať.
* Slovo na záver?
□ Na záver by som si dovolil vyjadriť poklonu každej jednej žene či dievčaťu, ktoré sa venujú ženskému futbalu. V okolí sa často stretávam s negatívnymi reakciami na ženský futbal, ale kto nebol na tréningu a nevidel ich odhodlanie, trpezlivosť a vášeň, nevie čo to znamená. Prial by som si, aby v Dúbravke aj všade na Slovensku chodilo na ženský futbal viac divákov, ktorí by ocenili schopnosti a talent hráčok. Dúfam, že sa nám podarí nájsť ľudí, ktorí by dokázali pomôcť finančne aj materiálne, aby sme ako jesenný majster ligy dokázali propagovať náš klub a Dúbravku so cťou doma aj v zahraničí.
Jozef Petrovský
● Výsledkový servis ●
□ FUTBAL                                                                                                                                                                         
● DRUHÁ LIGA ŽIEN, skupina  A –  10. kolo: FC Petržalka - FK Dúbravka 1:2 (1:1), góly Dúbravky: Haydary a Masárová. 11. kolo: FK Dúbravka – OFK Dunajská Lužná 9:0 (4:0), Kozlová 3, Pucherová a Popgeorgievová po 2, Masárová a Horváthová. Priebežné poradie po jesennej časti: 1. FK Dúbravka 33, 2. FC UNION Nové Zámky 30, 3. FK Čaka 18,... 8. ŠK Svätý Jur 4.
● PIATA LIGA MUŽOV – 13. kolo: FK Dúbravka - Lokomotíva D. N. Ves B 2:2 (0:2), góly Dúbravky: Rybecký a Vítek. Priebežné poradie po jesennej časti: 1. ŠK Nová Dedinka  27, 2. FK Dúbravka 27, 3. FK ŠK DANUBIA Hrubý Šúr 26.,... 14. MŠK Iskra Petržalka 5.                                                                                                                    ●TRETIA LIGA BFZ, skupina A, mladší dorast (U17) – 13. kolo: Lokomotíva Devínska Nová Ves - FK Dúbravka 1:1. Priebežné poradie po jesennej časti: 1. FC Petržalka B 27,... 5. FK Dúbravka 13, 9. TJ Jarovce
● DRUHÁ LIGA BFZ, starší žiaci (U15) – 12. kolo: ŠK Žolík Malacky - FKP Dúbravka 4:2. Priebežné poradie po jesennej časti: 1. MŠK Senec 34,... 13. FKP Dúbravka 3.                           
● DRUHÁ LIGA BFZ, mladší žiaci (U13) – 12. kolo: ŠK Žolík Malacky - FKP Dúbravka 7:0. Priebežné poradie po jesennej časti: 1. NMŠK 1922 Bratislava 36,... 12. FKP Dúbravka 4, 13. ŠK Šenkvice  3.
● STARŠÍ ŽIACI (U15), OblFZ Bratislava – mesto, skupina B – 11. kolo: ŠKO Miloslavov – FK Dúbravka 5:0. Priebežné poradie po jesennej časti: 1. FK Slovan Ivanka pri Dunaji 32,... 9. FK Dúbravka 6.
 ● PRÍPRAVKA (U9) C - 9. kolo: FKP Dúbravka – FA Lafranconi FTVŠ UK 5:4. 10. kolo: FKP Dúbravka – FK Rača 3:2.  Priebežné poradie po jesennej časti: 1.NMŠK Bratislava 30,... 4.FKP Dúbravka 18, 8.MŠK Iskra Petržalka 0.                                                                                                     □ HOKEJ
● 1. LIGA JUNIOROV (U20), základná skupina – 12. kolo: ŠHK Piešťany - HOBA Bratislava 3:5. Priebežné poradie: 1.HOBA Bratislava 27,... 6.HK Ružinov 4.
● 1. LIGA DORASTU K-CLASSIC (U18) –  14. kolo: HK Ružinov - HOBA Bratislava 4:6. Priebežné poradie: 1.HK Gladiators Trnava 27,... 3.HOBA Bratislava 18, 5.HK Havrani Piešťany 1.
● LIGA KADETOV, regionálna skupina západ (9. ŠHT, U15) – 9. kolo: HOBA Bratislava – voľný žreb. Priebežné poradie: 1. Slovan Bratislava 13,... 6. HOBA Bratislava 4, 7. HC ŠKP Bratislava-SR ženy 0.                                                                                                                                                                                  
□ VOLEJBAL
● 1. LIGA JUNIORIEK, skupina západ – 3. kolo: COP Volley Nitra B - ŠŠK Bilíkova Gymnázium 0:3 a 0:3. Priebežné poradie: 1. ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava 18, 2. VK Palas Levice 17, 3. Senica 16,... 11. UKF Nitra 0. 
□ BEDMINTON
● 2. LIGA MIEŠANÝCH DRUŽSTIEV, skupina západ – 3. kolo: Lokomotíva Banská Bystrica – Dúbravský bedmintonový klub (DBK) 1:7, Rodon Klenovec – DBK 6:2 Priebežné poradie: 1. BK Mi Trenčín 14, 2. RODON Klenovec 12, 3.DBK 10,... 8.HK Filozof Bratislava 0.                               
(jop)
Lucia Kevická vicemajsterkou Európy
Úspešná slovenská športovkyňa, ktorá je jednou z najlepších freestyle futbalistiek planéty, žije v Dúbravke. Krajinu aj mestskú časť reprezentovala počas jesene v Berlíne aj Poľsku.
Dúbravčanka Lucia Kevická, známa svojím čarovaním a žonglovaním s futbalovou loptou čiže takzvaný freestyle futbal, uspela na Majstrovstvách Európy v Berlíne. V medzinárodnej konkurencii skončila na výbornom druhom mieste.  Lucia sa zúčastnila majstrovstiev štvrtýkrát. Pričom už dvakrát vybojovala druhé a raz tretie miesto.
„Čiže momentálne som trojnásobná vicemajsterka Európy,“ spresnila nám usmievavá Dúbravčanka Lucia Kevická, ktorá súťažila v kategórii ženy.
V Berlíne sa lepšie umiestnila len Laura Dekker z Holandska, Lucia predbehla tretiu Zanetu Cygoru z Poľska a štvrtú Fínku Emmi Björn.
Okrem tejto súťaže reprezentovala počas novembra našu krajinu aj na Red Bull Street Style 2018 v Poľsku. Hoci nepostúpila do finále, samotná účasť je veľkým úspechom.
Na túto súťaž sa mohlo kvalifikovať len 8 najlepších žien sveta.        
(lum)
P. Gaži: Ako tréner mám maximálne ciele  
Vedúce duo N. Dedinka – FK Dúbravka má 27 bodov, ale piata D. N Ves B len o bod menej     
Osem víťazstiev, tri remízy a dve prehry, taká je jesenná bilancia mužov FK Dúbravka v piatej lige. Celkove získali 27 bodov ako vedúca Nová Dedinka a len horšie skóre rozhodlo, že prezimujú na druhom mieste. O 37 gólov sa zaslúžilo štrnásť strelcov, najviac ich zaznamenali Andrej Gullár (11). a Adrián Gašparovič (5). O jesennej časti sme hovorili s trénerom Petrom Gažim.  
□ Ako ste boli spokojný s hrou a umiestnením?                                                                                
● S herným prejavom vládla spokojnosť. Stále som toho názoru, že naša hra výrazne prevyšuje úroveň súťaže. Máme svoj herný systém, ktorý nie je postavený na náhode. Všetko, čo sa deje na ihrisku, sa už udialo predtým v tréningovom procese. Umiestenie po jesennej časti je dobré, vzhľadom na problémy s kádrom, ktoré nás zastihli, môžeme byť spokojní. U mňa vládne mierne sklamanie. O tom, aby sme vyhrali jesennú časť, rozhodlo skóre a len detaily na ihrisku, že nezimujeme na čele s niekoľko bodovým náskokom.
□ Mužstvo dvakrát prehralo a podľa mňa nečakane, v Krasňanoch a doma s Igramom. Čo bola príčina oboch prehier?                                                                                                                   
● O strate bodov rozhodla absencia hráčov. Počas sezóny sme sa dostali do takej situácie, že nám chýbalo z rôznych dôvodov až desať hráčov, z ktorých by každý mohol byť v základnej zostave. S Igramom sme podali dobrý výkon, škoda nevyužitých šancí. Zápas sme mohli vyhrať niekoľkogólovým rozdielom, ale súper z dvoch náhodných situácii dvakrát skóroval. Neúspech s Igramom sa rozhodol na ihrisku. V Krasňanoch sme bojovali viac so stavom hracej plochy ako so súperom. Veríme, že v jarnej časti sa k nám, po rodinnej tragédii, opäť pridá Marek Zechmeister a pomôže nám vyhrať piatu ligu.
□ Aspoň jeden zápas odohralo až 29 hráčov. Nie je to veľa? A to brankár Lomjanský bol väčšinou náhradníkom a do hry nezasiahol.                                                                                                   
● Nie je. Pred sezónou sme s manažérom klubu doplnili mužstvo a vedeli sme prečo. Ak by nebol káder taký široký, v tabuľke by sme neboli tam, kde sme a niektoré zápasy by sme mali problém odohrať. Ak chceme byť úspešní v každom zápase, musia byť k dispozícii kvalitní hráči. Brankár Lomjanský odohral zápas v Slovnaft cupe, kde podal dobrý výkon. Je dôležitou súčasťou nášho tímu a ak v tejto sezóne niečo dosiahneme, bude mať na tom veľký podiel.                                                                                                                                                     
□ V druhej polovici jesennej časti prišiel do kádra brankár Dejan Etveš. Odkiaľ je a ako sa javí?                                                                                                                                                             
● Dejan je náš prvý zahraničný hráč. Prišiel zo Srbska, kde mal skúsenosti aj s mužskou druhou najvyššou súťažou. Javí sa veľmi dobre, zvýšil konkurenciu na brankárskom poste. V zápasoch, v ktorých nastúpil, sme neprehrali.
□ Adrian Gašparovič strelil v prvých 5 zápasoch deväť  gólov, v každom aspoň jeden.  Potom sa zo zostavy vytratil. Prečo? Nechýbal v ďalšom priebehu jesennej časti? Na jar sa objaví v drese Dúbravky?                                                                                                                                              
● Adrián išiel na určité obdobie študovať do Portugalska. Chýbal nám, lebo, v minulej sezóne strelil 22 gólov, v tejto už spomínaných deväť gólov, Navyše je to dobrý hráč aj do defenzívy. Veríme, že sa na jar opäť objaví v našom drese.
□  Čo očakávate od jarnej časti a čo rozhodne o postupe. Zrejme bude rozhodovať každý bod, lebo piata Devínska Nová Ves B stráca na vedúce duo iba bod.
Očakávam, že hráči, ktorí nemohli z rôznych príčin na jeseň hrať, budú k dispozícii. Tiež verím, že pritiahneme na štadión ešte viac divákov ako doteraz. Vzhľadom k vyrovnanosti súťaže bude rozhodovať detail a každé jedno riešenie hernej situácie.
□ Stále platí, že po sezóne budete spokojný len s prvým miestom?
● Platí. Ako tréner mám maximálne ciele a tak isto sa snažím obklopovať hráčmi, ktorí rozmýšľajú podobne.   
Jozef Petrovský