Ulice zasypal sneh
Romantický, aj vyvolávajúci problémy, starosti. Pohľad na Dúbravku a Bratislavu začiatkom januára. Hlavné mesto bojovalo so snehom, zriadilo horúcu linku. Ochromená bola doprava. Mnohí spomínali na kalamitu v Bratislave z roku 1987.                               
Dúbravčania bojujú o ihrisko
Mestská časť kliká za nové ihrisko. Ak by sa jej podarilo uspieť, získala by ihrisko Žihadielko v hodnote vyššej než 80-tisíc eur. Peniaze z rozpočtu určené na ihriská by mohla venovať do rekonštrukcie a vybavenia ďalších ihrísk, športovísk a školských areálov v mestskej časti.
Jedno Žihadielko priletelo do Dúbravky v roku 2016. Deti sa na ňom hrajú za Domom služieb pri ulici Ľuda Zúbka. Mestskej časti sa podarilo uspieť v celoslovenskej súťaži o nové ihrisko. Rok na to bola Dúbravka ako víťaz zo súťaže vylúčená, v roku 2018 sa mohla zas zapojiť a zabojovať, počet hlasov však nestačil. Tento rok sa Dúbravka usiluje opäť.
Mestská časť preto ľudí vyzýva, aby sa pridali, hlasovali, spojili sa a vyklikali deťom nového ihrisko. Bojuje v kategórii s mestami, ktoré už v minulosti v súťaži uspeli, čiže o „Žihadielko“ neoberie chudobnejšie regióny, ktoré ihrisko ešte nemajú.
Súťaž organizuje spoločnosť Lidl a začala 14. januára.  Hlasovanie trvá až  do 28. februára. Stačí kliknúť na www.zihadielko.sk. Aby sa mestskej časti podarilo získať nové ihrisko, treba hlasovať každý deň a z každého zaregistrovaného mailu, pričom bonusový hlas sa dá získať internetovou hrou na stránke súťaže. Hrou chce motivovať ľudí aj Dúbravka. Aby bojovali, hlasovali.
Na podporu súťaže a hlasovania zorganizovala mestská časť aj výtvarnú súťaž s názvom Majina lúka.
V prípade, že mestská časť uspeje, ušetrí peniaze z rozpočtu na detské ihriská a športoviská. Vedenie mestskej časti sa rozhodlo, že každú z materských a základných škôl odmení finančnou čiastkou vo výške tisíc eur, ktoré môžu byť použité na vybavenie areálu školy či škôlky.                  
(lum)
Viceprimátor z Dúbravky: Aby ľudia športovali, musí to byť jednoduché
„Nechcem nečinne sedieť a spomínať, ale minimálne sa pokúsiť o zmenu svojho okolia,“ hovoril Juraj Káčer, keď kandidoval v novembrových komunálnych voľbách na miestneho a mestského poslanca za Dúbravku. A vyzerá, že od slov prešiel k činu. Koncom roka prijal výzvu, stal sa viceprimátorom Matúša Valla. Navštívili sme ho pár dní vo funkcii na magistráte hlavného mesta. JURAJ KÁČER nám porozprával o svojich plánoch a aj zisteniach, prečo sa rekonštrukcia podchodu Saratov nehýbe.
Viceprimátor a viceprimátor z Dúbravky. To sú hneď dve oblasti a aj dve otázky na vás. Aká je úloha a kompetencie viceprimátora a bol už viceprimátor z Dúbravky?
Priznám sa, že historicky neviem, či už bol viceprimátor z Dúbravky, počas môjho komunálneho pôsobenia si nepamätám, že by bol viceprimátor z našej mestskej časti. Pre mňa je náročné preorientovať sa z pozície Dúbravčana, poslanca, ktorý rieši problémy mestskej časti, na viceprimátora Bratislavy. Často mi do popredia vyskakujú, asi aj teda úplne prirodzene, problémy z Dúbravky, to sa musím naučiť trošku korigovať.

Aká je úloha viceprimátora?
Je to funkcia, v ktorej sa naozaj musíte zaoberať celou Bratislavou, riešiť problémy komplexnejšie. Často však tie veľké problémy ako rozšírenie Harmincovej ulice, modernizácia Dúbravsko-karloveskej radiály sú v kompetencii mesta, čiže je veľmi dôležité, aby mala Dúbravka v meste silné zastúpenie, aby sa problémy mestskej časti na meste aktívnejšie riešili.

Spomínate mestské problémy v Dúbravke, patrí k nim napríklad aj podchod Damborského či začatá rekonštrukcia podchodu Saratov. Mali ste už možnosť komunikovať o problémoch s primátorom?
Mal som príležitosť komunikovať s novým primátorom o prioritách v rámci Dúbravky. Snažím sa komunikovať aj s ostatnými zložkami na magistráte, zisťoval som, aký je problém s nedokončeným podchodom Saratov, pýtal som sa na to priamo spoločnosti GIB (Generálny investor Bratislavy -  pozn. red).

Aký tam je teda problém?
Dodávateľ nevie technicky vyriešiť bezbariérovosť vchodov a východov z podchodu Saratov. Projektované a vysúťažené to bolo formou výťahu, ktorý sa tam ale v súčasnej dobe nezmestí. Hľadajú preto technické riešenia, aby bol v každom vchode výťah a zároveň ostal priestor 1,2 metra pre peších.

Ako sa to bude riešiť?
Dodávateľ musí nájsť technické riešenie, časť schodiska sa možno bude musieť odbúrať. Bude to oveľa náročnejšie, ako to na začiatku vyzeralo. Čo sa týka modernizácie Dúbravsko-karloveskej radiály, tak tam je problém s verejným obstarávaním. Mám informácie, že je to v poslednej fáze, tak verím, že sa s rekonštrukciou čoskoro začne, respektíve sa musí začať, lebo je tam aj termín čerpania peňazí z fondov Európskej únie.

Spomeňme ešte Harmincovu ulicu, aký je tu vývoj?
Teší ma, že si primátor osvojil rozšírenie ako jedno z prvých dopravných riešení takéhoto menšieho typu. Problémom Harmincovej boli najmä nevysporiadané pozemky, je tam dnes problém už len s jedným pozemkom, všetky ostatné sa podarilo dnes už vyriešiť. Pred štyrmi rokmi, keď to začalo vedenie Dúbravky riešiť, to vyzeralo, že sa to ozaj nedá, no ukázalo sa, že keď je vôľa, tak sa ozaj cesta nájde. Dnes máme posledný nevykúpený pozemok, aby sme mohli Harmincovu rozšíriť na trojpruh, priznávam, že na štvorpruh to bude výrazne dlhšia cesta.
Pruh by mal pribudnúť v smere do mesta?
Áno, nakoľko vieme, že najväčší dopravný dynamický problém je ráno a doobeda, keď sa odchádza z Dúbravky do mesta.

Súčasný primátor Matúš Vallo má troch viceprimátorov, dve ženy a vás, ako ste si podelili kompetencie, oblasť pôsobenia?
Priznám sa, že niektoré oblasti, ktoré mi boli možno aj bližšie, boli už obsadené, no zodpovedali funkčnému a profesijnému životu viceprimátoriek. Preto som si ja vybral šport a školstvo, bezpečnosť a komunikáciu s Bratislavským samosprávnym krajom. Mám za to, že všetky tieto samosprávne celky, či už sú to mestské časti, kraj a mesto, musia spolupracovať, keď chcú prinášať dobré komplexné riešenia. Keď si každý rieši svoj problém parciálne, myslím, že ten výsledok nie je tak dobrý, ako by mohol byť, keby prišlo k tej spolupráci. Toto považujem za jednu zo svojich hlavných úloh.

Doteraz to nefungovalo?
Momentálne je na meste človek, ktorý bude mať na starosti komunikáciu s mestskými časťami, čo je myslím krok vpred. Je to však aj o tom, či sa spolupracovať chce. Dnes primátor Vallo a aj župan Droba tomu rozumejú a myslím, že k spolupráci príde.

Aké kompetencie má mesto v oblasti školstva. Má, spravuje aj mestské budovy?
Magistrát má školské budovy, dvory, no magistrát z pohľadu školstva rieši najmä základné umelecké školy, má ich 12. Bol som prekvapený, aký veľký počet žiakov je v týchto školách, hýbe sa to až nad počty 10-tisíc. Chcem tie školy v krátkom čase všetky prejsť. 

Pre agentúru TASR ste sa vyjadrili, že by ste chceli zmeniť fungovanie a ponuku centier voľného času. Bratislava ich má päť. Vieme, že v Dúbravke funguje Klokan, tiež sa borilo s viacerými problémami, čo by ste chceli meniť, zmeniť?
Podľa mňa už samotný názov Centrum voľného času nie je pre mládež lákavým. Centrá voľného času fungujú najmä poobede a s deťmi od asi 7 rokov. Myslím, že keď chceme pracovať s mládežou, chceme robiť niečo v rámci drogovej prevencie, je dôležité pracovať s mládežou staršou než 12 rokov. To by som chcel s riaditeľkami centier voľného času prejsť a hľadať možnosti, ako by sme vedeli dať priestor mládeži. Ten dopyt som cítil už počas kampane, deti, ktoré nie sú organizované v športových kluboch, majú málo možností ísť napríklad do klubovne a robiť si, čo ich baví.  Mal som tiež predstavu, aby centrá voľného času fungovali aj doobeda, napríklad pre rodičov s malými deťmi, alebo pre deti, ktoré sa nedostali do materských škôl, čo teda nie je prípad Dúbravky. No ešte sa v činnostiach centier musím zorientovať, spoznať, akí ľudia, deti ich navštevujú. Centrá fungujú podľa zákona o centrách voľného času, zákon presne diktuje, čo môžu a čo nemôžu, mesto však dostáva peniaze na mládež a tie rozdeľuje ďalej centrám voľného času. Preto si myslím, že vieme centrá voľného času modifikovať, aby fungovali podľa potrieb mesta, potrieb obyvateľov. 

Prvou viceprimátorkou je Tatiana Kratochvílová, druhou námestníčkou primátora ja Lucia Štasselová, poznáte dámy, spolupracovali ste už? 
S pani Kratochvílovou sa poznám z fungovania na magistráte, neskôr pôsobila aj v Karlovej Vsi a Záhorskej Bystrici, poznáme sa. Obe dámy majú komunálne aj pracovné skúsenosti, myslím, že bude spolupráca fungovať veľmi dobre.
Školstvo, šport, centrá voľného času, to je isto aj veľa veľa práce. Čo vás motivovalo prijať túto výzvu? Chopiť sa funkcie viceprimátora?
Šport som nerobil nikdy na profesionálnej úrovni, ak nerátam hokejbal, kde som bol kapitán dorasteneckej reprezentácie, no bol to taký sídliskový šport. Venoval som sa mnohým športom, šport ma zaujíma, ovplyvňuje aj zdravie, myslím, že je podceňovaný. Hovoríme, že nám nefunguje zdravotníctvo, ak nám nefunguje zdravotníctvo, mohol by nám fungovať aspoň šport a možno tak bude aj zdravotníctvo menej zaťažované. Vidíme, že v školách klesá počet deti, ktoré cvičia na hodinách telesnej, dnes sú povinné len dve hodiny a polovica detí necvičí. Myslím, že vzťah k športu sa moc nebuduje. Nie je toľko dostupnej infraštruktúry. Mesto organizuje akcie, behy v meste, je to dôležité, ukázať ľuďom, že v meste sa dá športovať, no je to málo. Máme podľa mňa viac rekreačných športovcov ako profesionálnych. Keď si vezmete takú banalitu, že si chcete ísť zahrať podvečer futbal s partiou do telocvične, kým zistíte, na ktorej škole je voľný termín a vybavíte si vstup, tak vás aj prejde chuť športovať, prípadne sa partička rozpadne. Určite by som chcel zmeniť dostupnosť infraštruktúry, ktorá tu už existuje. Vytvoriť systém, ktorý by generoval voľné hodiny, voľné telocvične, koľko to stojí. Myslím, že týmto pomôžeme školám, ktoré telocvične prenajímajú  najmä obyvateľom. Chcel by som sem zapojiť aj súkromníkov, ihriská, plavárne. Ak chceme, aby ľudia športovali, musí to byť jednoduché.

K ďalšiemu okruhu patrí bezpečnosť. Čo si myslíte, že v záujme bezpečnosti je najdôležitejšie spraviť? Myslíte si, že Mestská polícia vyžaduje reorganizáciu, akým spôsobom?
Jednou z častí bezpečnosti v meste je Mestská polícia. Chýba mi tu väčšia spolupráca medzi štátnou a mestskou políciou a možno aj dopravného podniku, ktorý tiež má kamerový systém. Mestská polícia je personálne poddimenzovaná, stojíme pred otázkou parkovacej politiky, kde bude potrebné zvýšiť počet mestských policajtov, bude treba pristúpiť k zmene personálnej politiky. Je tu určite viacero nezmyslov, ktorými sa budeme musieť zaoberať. Dnes napríklad nemôže dať mestský policajt papierik za stierač, ale musí vás obmedziť papučou, čo je logisticky veľmi náročné, neviem si predstaviť, ako to bude fungovať po zavedení parkovacej politiky. Myslím tiež, že v meste chýbajú kamery, hoci je to trošku kontroverzná téma, či kamery áno alebo nie. No keď si vezmeme napríklad mesto Londýn, tam je asi pol milióna kamier, približne jedna kamera na 14 obyvateľov,  isto to má svoj zmysel. Napríklad v Prahe funguje zdieľané kamerové stredisko, kde sú kamery mestskej, štátnej polície, a keď sa niečo deje, primátor sedí pri týchto kamerách so šéfom štátnej či mestskej polície a spolu hľadajú riešenia. My dnes takéto centrum nemáme a myslím, že sa to dosiahnuť dá, nebude to síce jednoduché, no zdieľané stredisko, kde výstupy štátnej, mestskej polície, dopravného podniku a iných záchranných systémov by sa mohli zdieľať na jednom mieste, aby zložky vedeli prijímať opatrenia. Treba sa tiež zamyslieť nad viacerými stanicami mestskej polície, aby sa verejný poriadok zlepšoval. 

Je to veľa práce, no isto aj finančne náročnej.
Ku všetkému sú potrebné financie, budeme ich musieť nájsť, momentálne neviem, či existujú fondy, či granty na vybavenie monitorovacích stredísk.

Hovorili ste už s primátorom o problematike náhradných nájomných bytov v lokalite Pri kríži? Primátor Matúš Vallo prisľúbil obyvateľom na predvolebnom stretnutí v Dúbravke, že sa tu stavať nebude a že problematiku bude riešiť inak..
Problémom pri náhradných bytoch Pri kríži je, že hlavné mesto odovzdalo stavenisko na výstavbu. Tomu sme chceli zamedziť predbežným opatrením, stavba však bola odovzdaním začatá. Veľmi ma však teší, že primátor Vallo povedal, že spraví všetko preto, aby sa nestavalo v lokalite Pri kríži, že rozumie Dúbravčanom a určite nechce žiadnu stavbu robiť nasilu. Rozprávali sme sa o tom, ako túto stavbu definitívne ukončiť. No nebude to také jednoduché, keďže sú už zmluvy podpísané a pozemok odovzdaný, hľadáme riešenia, keďže vieme, že ani ľudia z reštituovaných bytov, ktoré sú prevažne v Starom Meste, nemajú záujem bývať v tejto lokalite.               
Lucia Marcinátová
Plaváreň na Boroch nemá presný termín otvorenia
Na Boroch vzniká plaváreň. Pribudnúť tu má 25-metrový plavecký bazén, detský bazén aj wellness. Avizované termíny boli jeseň minulého roka či začiatku tohto, no uplynuli. Plaváreň brány stále neotvorila, v  bazéne, ktorého výstavba sa začala minulý rok, sa okúpať nedá. Zisťovali sme preto podrobnosti, ako a kedy začne fungovať pre Dúbravčanov blízky bazén a plaváreň Bory.
Možno jún
„Plánované otvorenie je približne v júni tohto roku, momentálne, bohužiaľ, presný termín otvorenia určiť nevieme,“ hovorí Samuel Sivák, marketingový manažér Golem Clubu. Plánovaná plaváreň Bory, medzi Lamačom a Devínskou Novou Vsou, má byť totiž súčasťou fitnes klubu.
V novovybudovanej časti Plavárne Bory má byť podľa Siváka okrem 25-metrového plaveckého bazéna s ôsmimi plaveckými dráhami aj relaxačný a detský bazén. K dispozícii má byť aj wellness, možné budú rezervácie dráh, tréningy s plaveckým trénerom aj  plavecké kurzy pre deti i dospelých.
„Plaváreň bude pre verejnosť otvorená počas celej doby prevádzky,“ hovorí Sivák. Spresňuje, že to bude v časoch od 6.00-22.00 počas pracovného týždňa a od 8.00-22.00 počas víkendov a sviatkov. Rozvrh, ktorý je zverejnený na webovej stránke plavaniebory.sk nie je podľa Siváka platný. „Nie je to naša webová stránka,“ dodal.

Registrácia a karta
Plaváreň Bory má byť súčasťou fitnes klubu. Pre vstup sa bude musieť človek zaregistrovať, potom dostane takzvanú Golem kartu. „Registrácia je bezplatná a vykonáva sa na recepcii prevádzky,“ vraví Sivák. Dodáva, že v budúcnosti bude možná registrácia priamo na webovej stránke.
Passy, ktoré si klient bude môcť zakúpiť budú mať platnosť tri mesiace od aktivácie.
Plaváreň na Boroch má doplniť možnosti plávania v okolí Dúbravky, dnes  najbližší 25-metrový plavecký bazén je na hranici Dúbravky a Karlovej Vsi v Iuvente.
Avizované ceny
■ SWIMM pass 5 vstupov – 25 eur
■ SWIMM pass 10 vstupov – 40 eur,
■ 5 vstupov SWIMM + 5 vstupov WELLNESS pass -  50 eur,
■ WELLNESS pass 5 vstupov za 35 eur a WELLNESS pass 10 vstupov za 60 eur
Lucia Marcinátová
Mladý držiteľ rekordov z Dúbravky ocenený
Hlavné mesto SR Bratislava, Bratislavský samosprávny kraj a Bratislavské združenie telesnej kultúry vyhlásili výsledky Ankety o najúspešnejšieho športovca a športový kolektív Bratislavy a Bratislavského kraja za rok 2018. Išlo už o 26. ročník. Plavec Samuel Košťál uspel v Ankete najúspešnejšieho športovca a športový kolektív Bratislavy.
Organizátori ocenili päť najúspešnejších športovcov seniorov, troch juniorov, najúspešnejší športový kolektív, troch talentovaných športovcov, trojicu najúspešnejších telesne postihnutých športovcov a primátor Matúš Vallo udelil Cenu za úspešnú športovú reprezentáciu hlavného mesta a Slovenska.

Rekordy a úspechy
Medzi ocenenými bol aj mladý talentovaný Dúbravčan, plavec Samuel Košťál, ktorý aktuálne trénuje v J&T Sport Team, o.z. V kategórii 12-ročných vytvoril 14 slovenských rekordov. Je držiteľom 73 medailí, z toho je 61 zlatých. Samko vyhral aj majstrovstvá Slovenska v diaľkovom plávaní na 3000 metrov na otvorenej vode v kategórii 12-13-ročných žiakov.
Bývalá úspešná slovenská plavkyňa Martina Moravcová o Samkovi Košťálovi povedala, že štyridsať rokov nevidela nikoho tak plávať motýlik.
Samko patrí medzi 45 najlepších športovcov na Slovensku v kategórií od 12 do 18 rokov. Získal aj grant v rámci jedenásteho ročníka programu Talenty Novej Európy Stredoeurópskej nadácie (CEF) a spoločnosti SLOVNAFT, a. s. 

Gratulácia od primátora aj župana
„V roku 2021 by sa chcel Samko kvalifikovať na EYOD, čiže Európske hry mládeže, ktoré sa uskutočnia na Slovensku v Košiciach,“ hovorí Samkov otec Róbert Košťál. „Stále sa zlepšovať. Rád by sa dostal na Olympijské hry a získal tam pódiové umiestnenie.“
Z ocenenia v Ankete najúspešnejšieho športovca a športový kolektív Bratislavy mal mladý plavec veľkú radosť, vnímal to ako povzbudenie do jeho ďalšej športovej kariéry. Samkovi gratuloval primátor Bratislavy Matúš Vallo, viceprimátor a Dúbravčan Juraj Káčer a aj župan BSK Juraj Droba.
„Mal radosť, že tam bol s ním aj jeho tréner Tomáš Trešl. Chcel by poďakovať všetkým, čo ho podporili a poslali mu svoj hlas v spomínanej ankete,“ dodal Róbert Košťál.
Žiakovi Základnej školy Sokolikova gratulujeme a želáme veľa ďalších úspechov, nielen vo vode.
(lum)
Prebúdzanie Šípkovej Ruženky – príbeh školského dvora
Jedna škola, jeden školský dvor a jeden spoločný cieľ. Prebudiť školu ako Šípkovú Ruženku z večného spánku! Na konci tŕnistej cesty by mala byť lepšia škola pre všetkých - podnetné prostredie pre deti, krajší a bezpečnejší areál, motivujúce a podporujúce prostredie pre učiteľov a zamestnancov školy, a možnosť zapájať sa do života školy pre rodičov detí. Po malých krôčikoch, postupne, sa plní tento sen.  Areál Základnej školy Nejedlého sa mení.
Na začiatku školského roka sme si na Základnej škole Nejedlého dali za cieľ prebudiť zanedbaný, ale značne využívaný kút školského dvora. Toto kúzelné miesto v tieni stromov, ktoré obľubujú deti i učiteľky, potrebovalo našu pomoc. Vzhľadom na vysokú záťaž tejto plochy zmizol trávnik. Deti sa tak pohybovali v prachu alebo blate, v altánku chýbala podlaha, lezecká stena zase nemala bezpečnostnú dopadovú plochu.
Zmena sa podarila aj vďaka hlasom mnohých Dúbravčanov. Získali sme dotáciu z Participatívneho rozpočtu Bratislavského samosprávneho kraja (BSK). Projekt sa mohol začať!

Dve veľké brigády
Vďaka dvom sobotným brigádam, ktorých sa zúčastnilo vždy okolo 25 rodín, učiteľov a ďalších pracovníkov školy, sme pripravili priestor na vysypanie plochy drevnou štiepkou, namaľovali sme lavičky, spolu s deťmi vysadili kríky a černice. Novú farebnú úpravu dostal aj pocitový chodník.
Deti so svojimi rodičmi sa s veľkou energiou pustili do zametania, hrabania listov i výsadby. Počas brigádovania sa našiel čas na diskusie medzi rodičmi, neformálne rozhovory s učiteľmi aj s vedením školy, Deti objavovali skryté kúty školského dvora so svojimi mladšími súrodencami. Domáce koláče od rodičov, káva i čaj pre všetkých už len dotvorili príjemnú atmosféru a pocit z dobre vykonanej práce.

Učebňa i športovisko pod holým nebom
Nasledovala úprava plochy v altánku za pomoci dodávateľa z radov rodičov. Nová drevená podlaha s nájazdovou plošinou je nielen bezbariérová, ale umožní tráviť hodinu vyučovania i čas v školskom klube vonku, a to aj počas horšieho počasia. V altánku bude sucho, školáci môžu na čerstvom vzduchu počúvať výklad učiteľky alebo sa zúčastniť tvorivých dielní.
S pomocou dodávateľov sme upravili aj dopadovú plochu pod preliezkou z agátového dreva. Tá teraz spĺňa bezpečnostné normy pre ihriská. Vychovávateľky sa tak už nemusia báť pustiť deti na preliezku, a tie sa môžu opäť tešiť zo šplhania, preliezania či skákania na mäkký podklad.
Voňavá drevná štiepka vypĺňa už aj zvyšnú časť plochy. Deti môžu skákať, pobehovať, povrch je príjemne mäkký, nie je prašný a umocňuje prírodný charakter tohto kúta školského areálu. Pôsobí skoro až rozprávkovo - akoby v tomto lesnom zákutí na nás naozaj tá Šípková Ruženka čakala!

Zvonec – rozprávky je koniec
Znie to ako rozprávka, čo všetko sa za tri mesiace podarilo! Síce nie všetko počas projektu vyšlo podľa našich predstáv, a mnohokrát sme museli hľadať nové cesty a riešenia, ale projekt toho zmenil oveľa viac, než len školský dvor.
Deti sa zapojením do brigád a do výsadby rastliniek mohli podieľať na projekte, čím získali lepší vzťah a pocit zodpovednosti k tomuto miestu. O rastlinky sa starajú aj „malí záhradkári“ zo školského krúžku. Príjemné a prínosné bolo i vzájomné spoznávanie sa rodičov a učiteľov, ktorí sa zapojili do brigád. Dobrý pocit z pomoci škole zostal medzi všetkými.
My veríme, že tento dobrý pocit vydrží i naďalej a bude viesť k ďalším úspešným zmenám.
Za Združenie Rady rodičov Gabriela Brejková
Psychiatria sa u nás stále berie ako stigma
F. F ako písmeno F ako diagnóza. Práve takzvaným Fkovým diagnózam, duševným poruchám a poruchám správania bola venovaná januárová prednáška detskej psychiatričky MUDr. Evy Katrlíkovej v Centre rodiny na Bazovského.
Otvorila tak cyklus tohtoročných prednášok, ktoré organizuje už štvrtý rok doktor Juraj Štekláč, predseda Komisie zdravotníctva a sociálnych vecí Bratislavského samosprávneho kraja v spolupráci s mestskou časťou Bratislava-Dúbravka, Bratislavským samosprávnym krajom a s Občianskym združením ANTIAGE & Jesenium.
„Schizofrénia je F29, F50 je zas bulímia a  anorexia, F93 školská fóbia,“ približuje Eva Katrlíková.
Prednášku s názvom Poruchy správania u detí uviedla odborníčka základnými pojmami a charakte-
ristikami.

Školská fóbia, ADHD
ADHD, známa skratka, strašiak rodičov, učiteľov. Práve poruche pozornosti, ktorú sprevádza hyper-
aktivita bola venovaná časť prednášky. 
„Sú to deti, ktoré neobsedia, sú náchylné na úrazy, často porušujú pravidlá, hoci neúmyselne,“ opisuje psychiatrička. „Už v útlom detstve majú problémy so spánkom, objavujú sa afekty zlosti, predĺžené býva obdobie vzdoru.“
Deti s touto poruchou mávajú v škole problémy s učením, ťažkosti vo vzťahoch, nevedia dotiahnuť veci.
Inou poruchou správania je školská fóbia. „Líši sa vážnosťou od bežných obáv a nevôle ísť do školy. Strach z pobytu v škole býva spojený so strachom z odlúčenia.“
Dieťa podľa odborníčky zvykne mávať aj zdravotné ťažkosti, nevoľnosť, bolesti brucha, nutkanie na vracanie, ktoré sa objavuje zvyčajne v nedeľu, pred začiatkom školského týždňa.
Pomocou býva odborná práca s dieťaťom, psychoterapia.

Tiky, úzkosti, pomočovanie
Časté u malých detí bývajú takzvané tikové poruchy, označované ako diagnóza F 95. Tikom môže byť žmurkanie, no aj brechavý kašeľ, oddŕhanie, mykanie hlavou, grimasy, smrkanie, syčanie a podobne.
„Tikové poruchy sú častejšie u chlapcov ako u dievčat, objavujú sa okolo nástupu do školy alebo v predškoláckom období. Tiky sa menia, objavujú sa v strese, občas aj pri pozitívnych emóciách, znelo na prednáške.  Medzi komplexné tiky patria údery, skákanie, poskakovanie.
Počas podvečera sa nevynechali ani fóbie detí, Fóbická úzkostná porucha. Táto diagnóza sa vzťahuje na strach v detstve, ktorý je abnormálny svojím stupňom.
Hovorilo sa aj o emočných poruchách či poruchách sociálneho fungovania, pomočovaní čiže neorganickej enuréze.
„Keď má problém v rodine jeden, často zasiahne všetkých,“ priblížila doktorka  aj možnosť rodinnej terapie.
Priestor dostali aj otázky. Témou bola diagnostika, často rozdielna a problematická pri autizme a jeho formách. 

Pomoc
F 91, F 93,  F 94. Veľa čísel, veľa diagnóz, v hlave možno veľa myšlienok. Porúch správania podľa psychiatričky pribúda. Narastá totiž aj tlak na deti, často sú preťažené, majú veľa podnetov. „Od malička majú v rukách tablety.“
Vyhľadať pomoc možno v Dúbravke napríklad na Fedákovej v Centre pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie Bratislava IV. Postup by mal byť taký, že dieťa najskôr navštívi psychológa, ktorý ho potom odošle psychiatrovi.
„Rodičia často odmietajú psychiatra, radšej idú k neurológovi. Žiaľ, stále patríme medzi krajiny, kde sa psychiatria berie ako stigma,“ dodala lekárka.
 „Netreba byť nešťastný a prepadať v panike,“ radil rodičom organizátor prednášky doktor Juraj Štekláč.
Prednáška sa tak končila s pocitom a odkazom, že deťom možno pomôcť...
Lucia Marcinátová
Venujete sa verejnoprospešným aktivitám? Nenechajte sa odradiť neúspechom!
Občianske združenia, neziskovky, dobrovoľníctvo. Oblasti dnes populárne a nielen v mestskej časti vítané. Ich fungovanie je však neraz spojené s prekážkami, ktoré je potrebné prekonať. Tou najpodstatnejšou z nich je financovanie aktivít. Získavanie zdrojov financovania je o to náročnejšie, že mnohé z organizácií fungujú na dobrovoľníckej báze a ľudia, ktorí za  činnosťou organizácie stoja, sa jej neraz venujú vo svojom voľnom čase, nezištne, bezodplatne, na úkor vlastného zamestnania, rodiny a spomínaného osobného voľna. Ako teda čo najľahšie získať financie pre projekty neziskovej organizácie?
Odpoveď na otázku sa snažila poskytnúť interaktívna konferencia zameraná na rozvoj neziskového sektora, ktorú organizovala Nadácia Volkswagen Slovakia pri príležitosti 10.výročia jej fungovania. Na konferencii sa stretli odborníci i podporené organizácie, ktoré sa podelili o svoje skúsenosti v niekoľkých inšpiratívnych témach. Dúbravka pritom nesmela chýbať. 
Prehľad výstupov prinášame v krátkych bodoch, ktoré možno niektorým z vás pomôžu lepšie sa zorientovať vo svete tzv. fundraisingu.

Čo je fundraising?
Fundraising je vo všeobecnosti považovaný za spôsob, akým možno získať zdroje financovania na verejnoprospešné aktivity. Medzi formy fundraisingu patrí získavanie financií priamo od donora (sponzora), úspešné uchádzanie sa o financie z grantových výziev i ďalšie spôsoby hľadania financovania, napríklad získanie podielu na zaplatenej dani.
Výhodou prvej formy  –  priamej komunikácie s vybranou organizáciou, tzv. donorom, je možnosť osobného stretnutia a interakcie. 
Otvorená komunikácia, priestor na otázky a dohody prispieva k väčšej zaangažovanosti donora a jeho zapojenia a ochoty podporiť žiadateľa o financovanie. Ďalším jednoduchým spôsobom získavania financií je registrácia prijímateľa podielu na zaplatenej dani. Inak povedané, získavanie 2% z dane. Všetky potrebné informácie ako sa stať prijímateľom podielu zaplatenej dane sú dostupné na webe www.rozhodni.sk
Snáď najvýznamnejšou a určite najkreatívnejšou formou financovania neziskovej organizácie je získavanie prostriedkov z grantových výziev a dotácií. Majú konkrétne témy, ciele, otvárajú sa počas celého roka a k dispozícii ich je naozaj množstvo.

Ako sa ale úspešne uchádzať o grantovú podporu?
Ešte predtým, než sa pustíme do hľadania zdrojov financovania a získavania podpory pre svoju činnosť, si musíme vytýčiť ciele, ktoré chceme dosiahnuť. 
Nadácie a donorské organizácie podporujú aj činnosť organizácií ako takých, spravidla však ale radšej podporia konkrétny cieľ, myšlienku s jasným obsahom, dopadom a s jasne definovaným spôsobom ako ich dosiahnuť. 
Či už ide o usporiadanie podujatia, zakúpenie športového vybavenia, podporu vzdelania či sociálnu inklúziu, vždy je dobré určiť si čiastkový cieľ, jasne ho pomenovať a definovať kroky, ako ho možno dosiahnuť.
Nasleduje príprava rozpočtu na dosiahnutie cieľa. V tejto fáze si vďaka cenovému prieskumu zistíme, či je projekt realizovateľný a akú výšku financií na jeho dosiahnutie potrebujeme. 
Ak už máme cieľ a finančnú predstavu, ako ho dosiahnuť, môžeme pristúpiť k projektovej žiadosti. Jedným zo základných a podstatných krokov ako získať projektovú podporu je podanie projektovej žiadosti v termíne a forme, ktorú donor ponúka, teda spravidla elektronicky či písomne.

Ako zaujať, čoho sa vyvarovať?
Ak nájdeme vhodnú výzvu na náš projekt, naštudujeme pozorne grantové pravidlá. V nich sa okrem informácie, kto môže projekt podať uvádzajú aj dôležité časové intervaly a ďalšie podmienky, kedy možno o grant žiadať.
Niektoré nadácie vyžadujú povinné spolufinancovanie, iné zase podporia projekt v 100% výške. 
Dôležité je, aby náš projekt zapadal tematicky a donor už po pár vetách získal predstavu, o čo nám v projekte ide.
Slovami Wayna Gretzkyho: ,,Sto percent striel, ktoré som neskúsil streliť, neskončilo v bránke.“ by sme radi podporili odhodlanie a elán nenechať sa odradiť aj prípadným neúspechom. Veď nepodaná grantová žiadosť nikdy nemôže byť úspešná....
Mária Smiešková
Dobré rady nad zlato
■ Netreba sa spoliehať na čítanie medzi riadkami a tiež nie je vhodné uvádzať v rozpočte neobhájiteľné položky.
■ Každý projekt je totiž potrebné po realizácii vyúčtovať. To znamená predložiť faktúry a doklady dokumentujúce skutočnosť, že sme získaný grant použili na položky uvedené v grantovej žiadosti.
■ Medzi najčastejšie chyby žiadateľov o grant uvádzajú nadácie nesúlad s grantovými podmienkami. Nejasnosť a nezrozumiteľnosť grantovej žiadosti tiež otvára otázky a na tie pri tisíckach žiadostí nie je priestor. 
■ Dôležitý je silný príbeh, odlíšiteľnosť, jedinečnosť cieľa.
■ Podstatný je dôraz na detaily ako gramatika. Veď popravde, ako dôveryhodne by na vás pôsobil žiadateľ, ktorý nie je schopný napísať stranu súvislého textu so zrozumiteľným kontextom. Verili by ste, že financie využije správne a dokáže projekt vydokladovať?
■ V Dúbravke podávame pomocnú ruku, mestská časť zriadila „funkciu“ akéhosi koordinátora občianskych združení, neziskoviek či športových klubov. Kontakt - Smiešková Mária, smieskova@dubravka.sk. Obráťte sa na ňu aj v prípade, že chcete byť informovaní o aktuálnych grantových výzvach, prípadne potrebujete poradiť s písaním projektovej žiadosti.
Pondelky vyhradené pre mladých
Každý pondelok v čase 14.00 - 17.00 majú tínedžeri v Dúbravke možnosť tráviť svoj voľný čas v Komunitnom centre Christiana na Bagarovej 20, v klube pre nich určenom.
V centre vznikla potreba vyhradiť čas práve pre mladých, ktorí, ak nemajú krúžky, trávia svoj voľný čas sami doma s mobilom alebo na ulici.
Preto sa centrum v pondelok zatvorí pre verejnosť a tento deň patrí výhradne mladým. Klub sa snaží vytvárať pre nich bezpečný priestor pre trávenie voľného času.  Približuje sa im v tom, čo im je blízke.
Spoločne hrajú nintendo a premietajú ho na stenu, sledujú a komentujú. Popritom je priestor na spoločne rozhovory a priateľstva. Niektorí siahnu po klasických hrách alebo si robia domáce úlohy.
Aktivitu klubu podporila Nadácia pre deti Slovenska z grantového programu Hodina deťom. Hoci grant vo februári končí, klub bude pokračovať naďalej. 
(mš)
Je ho ako šafranu, alebo ako Dúbravčania pestujú šafran
Víta nás čajom, ako inak zo šafranu. O tejto rastlinke hovorí s takou láskou, že si ju už v slovách zamilujete. Prebudí zvedavosť a rozhovorí sa o tom, ako šafran na jeseň pestoval v záhrade. Dúbravčan BOHUMIL SPEVÁK, odborník na túto vzácnu koreninu. Našiel čas a spolu so svojou dcérou nám prezradili čosi viac o pozadí liečivej rastliny, ktorá má z pohľadu ľudského zdravia  obrovský potenciál.
Ako vznikol nápad založiť si šafranový obchod?
Nápad založiť internetový obchod www.safranovyobchod.sk vznikol ako prirodzená reakcia na úspech svojej českej sestry, ktorá pôsobí v Českej republike 8 rokov a obchod má svoju stálu klientelu. Vzhľadom na to, že časť klientely v ČR tvoria aj spotrebitelia zo Slovenska, rozhodli sa majitelia ponúknuť aj ľuďom na Slovensku možnosť zakúpiť si toto vzácne a zdravé korenie. Obe spoločnosti, v Čechách aj na Slovensku vlastnia ľudia priamo z Iránu. Jeden z majiteľov je dokonca spoluvlastníkom rodinnej šafranovej a ryžovej farmy v Iráne. 

Ak by ste si mali vybrať iba tri slová, ktorými opíšete šafran, ktoré by to boli?
Určite by som šafran opísal slovami: Zdravie – pretože má preukázateľné pozitívne účinky na zdravie človeka. Unikát – pretože je to jedinečná rastlinka charakteristická nezameniteľnou vôňou, farbou a chuťou a pochádza pravdepodobne  z unikátnej oblasti - z Kašmíru. Korenina – pretože má  mnohostranné využitie v kuchyni.

Kedy ste vy po prvý raz na vlastnej koži pocítili pozitívne účinky šafranu?
So šafranom som sa prvýkrát stretol ešte v detstve, keď ho moja mama a stará mama pridávali do polievok, najmä nedeľňajších, vďaka čomu mali polievky krásnu farbu. Potom sa šafran akosi vytratil z našich kuchýň a opätovne som ho objavil asi pred rokom práve v rámci začínajúcej spolupráce so šafranovým obchodom. O šafrane je známe, okrem povestného „je ho ako šafranu“, aj to, že má veľmi priaznivý účinok na uvoľnenie a upokojenie mysle. Ja som tento účinok pocítil po tom, ako som pravidelne začal piť čaj so šafranom. Som síce dôchodca, ale stále aktívny, takže potrebujem takisto dodať troška energie na začiatku dňa a večer zasa s čajom dobiť baterky po celom dni. Manželka ho pridáva do ryže, polievok. To ma vracia do detských čias.

Podľa čoho vyberáte produkty, ktoré ponúkate vo vašom e-shope?
Ako som už povedal, majiteľ súčasne aj vlastní rodinnú šafranovú farmu a fabriku na spracovanie šafranu a výrobu šafranových produktov. To značí, že sa veľmi dbá na kvalitu produktov. S majiteľom spoločnosti je naša rodina v úzkom kontakte, často spolu konzultujeme už existujúce, alebo aj  pripravované produkty. Berieme pritom do úvahy preferencie spotrebiteľov,  či už sa to týka kvality konkrétneho produktu alebo obalu produktu. Snažíme sa, aby produkty boli pre spotrebiteľa zaujímavé nielen z hľadiska kvality, ale aj dizajnu, a aby sme dokázali zabezpečiť vysokú kvalitu za primeranú cenu, hoci je šafran jednoznačne považovaný za najdrahšiu koreninu. Veľké pozitívum vidím aj v tom, že ako pestovanie, tak aj výroba sú pod priamou kontrolou majiteľov. To zabezpečuje spotrebiteľovi vysokú kvalitu produktov i zákazníckych služieb.   

S akými zdravotnými problémami dokáže táto rastlina pomôcť?
V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách, môžeme hovoriť o troch výhodách konzumácie šafranu. Zvyšuje mužské libido; zlepšuje kvalitu a účinnosť spermií, zabraňuje predčasnej ejakulácii. Harmonizuje duševnú stabilitu, relaxáciu a duševné zdravie, znižuje únavu. Zlepšuje ženský reprodukčný systém, reguluje menštruačný cyklus a stabilizuje predmenštruačný syndróm. Majiteľ spoločnosti, ktorý je expertom na šafran, sa osobne angažoval v Bruseli za to, aby sa uvedené tvrdenia mohli na produktoch verejne deklarovať. 

Stretávate sa aj so skeptikmi, ktorí účinkom šafranu neveria? Ako ich zvyknete presvedčiť o opaku?
Vzhľadom na to, že spoločnosť je na Slovensku pomerne krátku dobu, nestretli sme sa ešte so skeptikmi. V živote som sa však naučil, že ľudí netreba nasilu o niečom presviedčať. Kto šafran pozná a chutí mu, ten si k nemu cestu nájde, kto šafran nepozná, ale chce spoznať, tomu cestu k nemu ukážeme a skeptici a neprajníci aj tak zostanú žiť so svojou pravdou. Pre tých máme jediný odkaz – je lepšie raz vyskúšať ako 100-krát počuť. 

Čo musí spĺňať človek, ak sa chce stať súčasťou vášho tímu? Na web stránke píšete, že vašimi členmi sú experti, špecialisti a univerzitní profesori...
Ako už bolo povedané, majiteľ je súčasne aj spolumajiteľom výrobného závodu v Iráne na spracovanie šafranu, tam zamestnávajú odborníkov, ktorí dbajú o to, aby bol šafran spracovaný podľa prísnych pravidiel a v hygienicky čistom prostredí. Takisto majitelia farmy chodia pravidelne kontrolovať zamestnancov priamo na šafranových farmách, kde sa zasa dbá o to, aby sa šafran oberal v  správnom dennom čase, kedy má najvyššiu kvalitu z hľadiska chemickej štruktúry. Samotný majiteľ spoločnosti je univerzitný profesor, ktorý vyučuje  predmety z oblasti ekológie na rôznych zahraničných univerzitách a spolupracuje s ďalšími vysokoškolskými profesormi. My však ako tím vnímame nielen interných zamestnancov, ale aj ľudí, ktorí si šafran obľúbili, sú ochotní sa podeliť s nami o svoje skúsenosti s jeho využitím, alebo len jednoducho posunú námety na zlepšenie fungovania obchodu. Súčasťou tímu je aj naša rodina, ktorá vyznáva rovnaké hodnoty ako šafranový obchod. Práve ekológia, kvalita a úcta k človeku, k zákazníkovi je to, čo spája našu rodinu s touto spoločnosťou. Členovia rodiny sa angažujú v šafranovom obchode každý podľa oblasti, ktorá je mu blízka, a robia veci zo srdca najlepšie ako vedia. 

V akých podmienkach sa šafranu darí najlepšie? Máte odporúčania pre tých, ktorí by ho radi pestovali v domácich podmienkach?
Hovorí sa, že kolískou šafranu je Kašmír. V súčasnosti je najväčším pestovateľom a producentom šafranu na svete práve Irán. V Iráne existuje veľa šafranových fariem a spoločností, ktoré sa venujú produkcii šafranu. Môžem s radosťou povedať, že práve spoločnosť, s ktorou spolupracujeme, mala prvé organické farmy šafranu v Iráne. Z toho vyplýva, že majú dlhoročné skúsenosti s rastlinkou a vedia, čo ponúkajú.  Šafran, o ktorom hovoríme, sa oficiálne volá šafran siaty (crocus sativus). Má svoje nároky na kvalitu pôdy a slnečný svit. Zaujímavé je, že kvalita šafranu je do veľkej miery ovplyvnená kvalitou pôdy, najmä jej vlhkosťou. Napríklad už o niekoľko desiatok metrov ďalej nemusí byť šafran tak kvalitný ako práve tam, kde sa mu darí. 
Pri pestovaní šafranu musí byť človek trpezlivý, pretože kvetinky vyrastajú postupne, treba ich denne kontrolovať, lebo ak napríklad odtrhneme kvetinku na tretí deň, okvetné lístky sú už zvädnuté a kvalita blizien, z ktorých sa práve korenie získava, klesá. My sme tento rok na jeseň pokusne vysadili zopár cibuliek privezených práve z Iránu a čakali sme, aká bude úroda.

A ako to dopadlo?
Na naše prekvapenie sa ujalo 100 percent cibuliek a majiteľ neskrýval radosť a nadšenie z tejto úrody. Sám bol príjemne šokovaný, že iránsky šafran vyrástol aj v slovenskej pôde, aj keď samozrejme vo veľmi malom množstve. V súčasnosti sú už blizny vysušené a čakajú na testovanie. Majiteľ nadviazal spoluprácu s niektorými univerzitami, ktoré by mali šafran dopestovaný na Slovensku otestovať a potvrdiť jeho kvalitu. Tak sa necháme prekvapiť...
Danka Šoporová
Umelec tvorbou v lese vyvolal otázky, hovorí: Človek by sa nemal prestať diviť
Dohodli sme si návštevu u umelca s ateliérom a tvorivou dielňou  v starom vagóne, v ktorom vraj v 50.rokoch žila viacdetná rodina. JAROSLAV BELIŠ nás vítal čajom, vôňou kávy a rozhovorom.   Záhradu pokrýval sneh, umenie však „vychádzalo na povrch“...
Na bielom snehu tmavé fľaky, opakujú sa pravidelne, približne rovnakej veľkosti, zaberajú veľkú plochu medzi stromami v lese. Pohľad, ktorý vyvoláva otázky, núka odpovede.  Od absurdných, vtipných, k prekvapivým, vedeckým. 
Fotografia tmavých škvŕn na bielom snehu v dúbravskom lese sa objavila počas zimy na sociálnej sieti, spolu s otázkou, ako si tento úkaz vysvetliť.  Odpovede boli rôzne. Od návštevy Muldera a Skullyovej cez záhadu Blair Witch po hľadanie rigoróznej práce Andrej Danka.  
Serióznu odpoveď sa snažili nájsť Bratislavské noviny.  Kontaktovali Mestské lesy a zástupcu riaditeľa mestského podniku Rudolfa Ivčiča. Ten hovoril, že fľaky vznikli činnosťou ľudí.  „Mohli to urobiť ľudia, ktorí chodia po lesoch s detektormi kovov a potom tam kopú. Ale s takýmito pravidelnými tvarmi som sa naozaj ešte v praxi nestretol. Akurát raz, tuším pred piatimi rokmi som videl niečo podobné na jednej fotografii urobenej v lesoch nad Lamačom.“
Bratislavské noviny nakoniec odpoveď vypátrali. Prezradil ju Ján Káľavský, ktorý beháva dúbravským lesom. Stretol tu Jaroslava Beliša s umeleckým menom Bello pri tvorbe jedného zo svojich „lesných“ diel, takzvaného Land Artu. 
To všetko v nás prebudilo zvedavosť spoznať tvorcu záhadných tvarov v lese.  Keď sme zistili, že umelec je Dúbravčan, bolo rozhodnuté. 

Ako vzniklo vaše posledné lesné dúbravské dielo?
Napadol sneh, a to ma väčšinou vyprovokuje. Nesmie však napadať veľmi veľa snehu. Tak akurát (smiech).
Kde väčšinou tvoríte vaše diela?
Často je to Devínska Kobyla, Devín, štrkové pláže Dunaja, Železná studienka. 

Robíte, tvoríte v lese sám?
Sám.

Potom výsledok zdokumentujete?
Áno, lebo po týchto dielach v lese neostane nič. Ostanú len fotografie, zväčša fotím sám. Naposledy v Dúbravke to bol náhodný bežec, ktorý šiel okolo, tak som ho poprosil. Niekto si potom výtvor v lese všimol, uverejnil na sociálnej sieti a vznikla debata. Ozvali sa Bratislavské a aj Dobré noviny. Pobavil som sa, lebo v ľuďoch to vyvolalo všelijaké predstavy, reakcie, komentovali to.

Asi to bolo aj vaším cieľom vyvolať reakciu.
Jedným z cieľov umenia je vzbudzovať fantáziu, motivovať človeka, aby sa divil. Mám pocit, že keď sa človek prestane diviť, tak je to koniec. Vnímam totiž svet a život na zemi ako zázrak a vždy je čomu sa diviť, čo objavovať.

Ja sa rada divím, a divila som sa, keď som videla vaše fotografie napríklad snehom namaľovaných stromov .
Pre mňa táto prechádzka po lese z minulej zimy bola tiež objavná. Vtedy som začal kresliť na stromy. Stromy prehovorili iným, poetickým jazykom: „Aha, tu sme, hodné povšimnutia!“ Zemné umenie, čiže Land Art nie je nič nové. V 70-tych rokoch prvý a možno najvýznamnejší Land Art urobil Robert Smithson,  špirálové mólo v štáte Utah v soľnom jazere, ktoré sa dalo vidieť len z vtáčej perspektívy. Dnes už po ňom nie je ani stopy. Sú aj iní svetovo uznávaní umelci v tomto žánri, napríklad Richard Long, Andy Goldsworthy, Christo... Niekedy mám pocit, že keď ľudia prestali mať záujem o súčasné umenie, mnohí umelci hľadali alternatívy v prírode, na ulici, robili happening, street art a podobne. Tieto formy umenia sa časom dostali naspäť do galérií v podobe inštalácií, fotografií...

Ako vravíte, často tvoríte v Dúbravke. Odkedy tu bývate?
To je dlhý príbeh, v roku 1992 sme krátky čas bývali v malom byte na Hanulovej, potom štrnásť rokov na Bilíkovej a posledných desať rokov bývame v rodinnom dome.

Cítite sa teda byť Dúbravčanom?
Samozrejme.

Pripravujete sa na tvorbu, na vaše diela v lese?
Nad niektorými nápadmi premýšľam aj celý rok a čakám na príležitosť, počasie, vhodný čas. Niekedy to zas príde náhle a až sa bojím chodiť len tak do lesa, lebo ma tu prepadávajú nápady (smiech).

To je ale pozitívne, nie?
Samozrejme, vždy sa teším na nové podnety,  nápady, výzvy a niekedy sa neviem dočkať, kedy príde ten vhodný čas.

Ako sa pozerá rodina na to, že zmiznete v lese...
Niekedy o tom nevedia. 

O tomto poslednom dúbravskom diele v lese vedeli?
Prvá sa to dozvedela dcéra zo sociálnej siete a vravela, otec, zas si bol v lese... (smiech).

Všimla som si na vašom webe aj také namaľované kamene, vyzerá to tiež ako dielo  z Dúbravky pri Rosničke.
Áno, šiel som tadiaľ bicyklom a privážali suť, kamene, inšpirovalo ma to. Prepadlo (smiech).

Upútala ma aj vaša séria diel v lese –„omachovávanie“. Ako to vzniklo?
Vzniklo to v mojom rodisku, v Kapušanoch pri Prešove. Pod zrúcaninou Kapušanského hradu je starý kamenný lom, kam som v detstve rád chodieval. Dnes je to zarastené machom, asi preto to omachovávanie

Iným príkladom vašej tvorby sú takzvané obrazopády. Priblížte nám ich, prosím?
Kúpili sme stolík z IKEA, taký jednoduchý, obyčajný. No vždy som bol nervózny, keď po položení kávy ostali krúžky na stole. Tak som vymyslel, že podobne ako si ľudia v kancelárii dávajú pod sklo fotografie,  ja tam dám umenie. Možno to vzniklo aj ako skepsa z maľby. Mňa už klasická maľba neoslovuje, viac ma oslovujú nové technológie, materiály. Súčasné umenie ako keby nemalo obmedzenia. Nové digitálne technológie sú výzvou, ale už pre novú generáciu umelcov.

Vráťme sa k obrazopádom. Pod sklo dávate reprodukcie?
Áno, recyklujem reprodukcie diel chronicky známych umelcov, napríklad van Gogh, Rembrandt, Michelangelo... Režem tabuľové sklo na geometrické tvary, podlepím reprodukcie a vytváram z nich abstraktné obrazy. Už ma nezaujíma obsah tých diel, len kompozícia, farebnosť fragmentov. Vznikajú tak rôzne „mapy“, „koberce“, vrstvy... Napríklad tu na stene visí obraz s názvom Zosypaný van Gogh, ako človek sa aj naozaj zosypal, vedľa je obraz recyklovaného obrazu Alfonza Muchu, ktorý pripomína geologické vrstvy. Mucha mal významné parížske a potom pražské obdobie.

Spomínali ste aj kolektívne diela, kolektívnu tvorbu...
V poslednom čase so mnou chcú spolupracovať niektorí ľudia. A tak som vymyslel niekoľko akcií v prírode, kde sme spolu mali viacero workshopov na tému stromy, písmená v piesku, a pod. Sú to moji priatelia, prevažne z Cirkvi bratskej, kde je kazateľom Daniel Pastirčák, môj bývalý spolužiak a súčasný švagor.

Vonku na dvore a pri vašom ateliéri – vagóne vidieť vašu tvorbu.
Robievam plastiky, nie som síce sochár, no baví ma tvorba v priestore. 

Pracovali ste v Galérii mesta Bratislavy a aj v Domove sociálnych služieb Karola Matulaya, ako na to spomínate?
Najskôr som pracoval v galérii, do domova sociálnych služieb ma zavolal kamarát, ktorý tam robil riaditeľa. Spýtal sa, či nechcem robiť keramiku s deťmi. Bál som sa toho, nemal som skúsenosti  s postihnutými ľuďmi, deťmi. No personál bol taký ústretový a priateľský, že som tam prirodzene zapadol. Som vyštudovaný keramik, tak som tam zriadil a viedol keramickú dielňu. Pracoval som tam desať rokov, snažil som sa tvorbu detí dostať von, na verejnosť. Napríklad mali sme výstavu vo vestibule Slovenskej televízie, v Galérii mesta Bratislava v Mirbachovom paláci. Niektoré práce mali dokonca úspech v Anglicku.
Text a foto: Lucia Marcinátová
Batérie nepatria do smetného koša!
Zachovať zdravé životné prostredie na našej planéte aj pre budúce generácie je veľmi dôležitá a zodpovedná úloha. Zničená príroda, znečistené ovzdušie, kontaminované vodné zdroje a pôda, to všetko sa podpísalo pod vznik globálnych ekologických problémov, ktoré viedli k negatívnym zmenám ako otepľovanie atmosféry, ohrozenie biodiverzity, stenčovanie ozónovej vrstvy Zeme a podobne. Zabrzdiť katastrofické dôsledky globálnych ekologických problémov sa podarí len vtedy, ak sa začnú riešiť lokálne environmentálne problémy, o čo sa musíme pokúsiť všetci, každý v rámci svojich možností, vo svojom bydlisku či na pracovisku. Pomôcť môžeme aj drobnosťou, napríklad zberom batérií.
Batérie a akumulátory sú ťažko rozložiteľný odpad. V našom každodennom živote sa často dostávame do kontaktu s ťažko rozložiteľným odpadom, a to v podobe batérií a akumulátorov. Batérie a akumulátory nepatria do komunálneho odpadu a sú označené symbolom.
Je dôležité použité batérie a akumulátory odkladať do nádob k tomu určených tzv. RECYKLOBOXOV, ktoré sú rozmiestnené v predajniach, na zberných dvoroch a ďalších miestach na celom území Slovenska.
Batérie a akumulátory (BaA) obsahujú látky ako ťažké kovy a kyseliny, ktoré vo voľnom prostredí na nelegálnych úložiskách alebo v prostredí skládok odpadov môžu spôsobiť kontamináciu životného prostredia a predstavujú riziko pre zdravie obyvateľstva.
Náklady na triedený zber vyhradeného prúdu, čiže odpadu batérie a akumulátory,  zabezpečuje výrobca a znáša náklady s tým spojené. 
Náklady na triedený zber nie sú súčasťou miestneho poplatku za komunálny odpad, okrem nákladov spôsobených nedôsledným triedením podľa § 81 ods. 10 zákona 79/2015.
Spoločnosti INSA, s.r.o. a MACH TRADE, s.r.o.  v spolupráci s partnerskými  spoločnosťami pôsobiacimi  na slovenskom trhu niekoľko desiatok rokov zabezpečujú zber, dopravu, spracovanie a recykláciu batérií a akumulátorov. Vysoká technologická a odborná úroveň spoločností je garanciou reálnej komplexnej recyklácie použitých batérií a akumulátorov. 
V triedení a recyklácii sú významnými globálnymi hráčmi v oblasti spracovania nebezpečných odpadov.
Odovzdaním použitých batérií a akumulátorov zamedzíte úniku nebezpečných látok do prírody a prispejete svojím dielom k ochrane životného prostredia.       
MACH TRADE/INSA
Miestny spolok Slovenského Červeného kríža v Dúbravke pozýva 
na slávnostné zhromaždenie členov a dobrovoľníkov SČK 
pri príležitosti 100. výročia založenia  našej humanitnej organizácie na Slovensku. 
Stretnutie sa koná 20. februára o 16.00 v spoločenskej sále Miestneho úradu Dúbravka na Žatevnej ulici č.4.
Pred rokovaním sa od 15.30 uskutoční  pre členov MS Dúbravka výber členských príspevkov.
Ako dúbravský farár Anton Moyš zachraňoval mužov, ktorí vykradli vojenský transport
Začiatok 20. storočia bol nepokojný. Rakúsko-Uhorsko malo problémy na Balkáne. Tie vyústili až do atentátu na následníka trónu arcivojvodu Ferdinanda d’Este a jeho manželku Žofiu Chotkovú 28. júna 1914 počas ich oficiálnej návštevy v Sarajeve. Atentát sa stal zámienkou vyhlásenia vojny Rakúsko-Uhorskom Srbsku a je považovaný za jednu z príčin prvej svetovej, tzv. Veľkej vojny.
Vojna predo dvermi
V roku 1910 bolo v Dúbravke  136 domov, v ktorých žilo približne 800 obyvateľov. S príchodom ťažkých časov spôsobených prípravou na vojnu postupne prichádzala bieda a hlad. Nebolo čím osiať polia, zanikali vinohrady, upadalo ovocinárstvo. 
Do tohto depresívneho obdobia prišla myšlienka bratislavského stolárskeho majstra Františka Tavaríka využiť krásne okolie Dúbravky na rekreáciu a oddych. V rokoch 1911 – 1913 začal v chotári obce realizovať výstavbu drevených chát. Neskôr pribudli aj vily. Pre túto oblasť sa vžilo pomenovanie „Tavaríkova kolónia“. Táto myš-
lienka a jej realizácia pomohla z najhoršieho aj obyvateľom Dúbravky. Bohatí mešťania si od nich kupovali pozemky na výstavbu svojich rekreačných chát a víl. Išlo väčšinou o lesy v časti chotára nazývanom „Ferenča drága“. 

Mobilizácia
V nedeľu ráno na sv. Annu (26. júla) v roku 1914 priniesol posol z notárskeho úradu telegram okresného úradu o nariadení mobilizácie. Všetci muži do tridsaťsedem rokov mali ihneď nastúpiť vojenskú službu. Starosta dostal mobilizačnú vyhlášku, v ktorej boli podrobné inštrukcie, ako sa má mobilizácia v obci vyhlásiť. 
Mobilizácia postihla mnohé rodiny, ktorých niektorí členovia sa domov už nikdy nevrátili. Počas rokov 1914 – 1918 boli povolávaní muži vo veku od 18 – 50 rokov. Ešte pred vojnou odišlo z Dúbravky za prácou takmer 40 ľudí. Na ruskom, srbskom, talianskom a francúzskom fronte bojovalo aj 126 Dúbravčanov. Z nich sa štyridsiati domov už nikdy nevrátili. 
Čierny obchod
Manželky vojakov, nakoľko stratili muža – živiteľa rodiny, dostávali od „berného úradu“ (úrad podobný daňovému) príspevky na rodinu, ktoré, samozrejme, neboli dostačujúce a ženy i deti museli ťažko pracovať na svojich hospodárstvach a políčkach, aby sa uživili. Zmena nastala aj v obežive – peniazoch. Už hneď na začiatku vojenského konfliktu zmizli z obehu zlaté peniaze, v priebehu roka 1914 peniaze strieborné a napokon boli stiahnuté aj tzv. nikláky – niklové drobné peniaze. Boli vydávané papierové koruny a dvojkoruny, 2- a 20-halierniky zo železa. Nastalo aj zdražovanie a hlavne všeobecný nedostatok. Boli vyčerpané zásoby, podstatný bol ale nedostatok potravín.
Ľudia bývajúci v mestách putovali na dediny a zháňali potraviny – začalo sa objavovať tzv. keťasenie, čiže čierny obchod. 
Takéto ťažko pozháňané potraviny ale často zabavila na staniciach finančná stráž – polícia. Bol zavedený lístkový systém, kupovalo sa za potravinové lístky, ktoré boli pridelené rodinám. Boli to tzv. chlebenky, múčenky, mastenky, cukrovky, mydlenky, tabačenky, solenky a i. 
Na dedinách chodili po gazdovských a sedliackych domoch úradníci za asistencie četníkov a vojakov, ktorí rekvirovali obilie, múku pre štátne potreby. 
Výkupné ceny ale boli stanovené veľmi nízko a z toho ľudia vyžiť nemohli. Preto sa snažili schovávať časť obilia, múky a zemiakov, aby ich mohli predať načierno – dostali tak oveľa viac peňazí. 
Od júna roku 1915 sa vykonávali súpisy osevných plôch a zásob.
Ostružinové a jahodové listy
V rokoch 1916 – 18 už bola veľká núdza a ľudia sa snažili pred prehliadkami a rekviráciami schovať čo najviac, aby zachránili seba a svoje rodiny. Okrem súpisov osevných plôch a zásob sa robili aj súpisy dobytka, slamy, sena, múky, cukru, zemiakov, masti, mosadzných, medených a cínových predmetov. 
V roku 1915 vyšiel zákaz pečenia žemlí a rožkov a od roku 1917 boli zavedené tri bezmäsité dni v týždni. Vyšlo dokonca nariadenie pre školy, podľa ktorého učitelia a deti mali zbierať a sušiť ostružinové a jahodové lístie na čaj pre vojakov, zbierať a sušiť žihľavu pre šitie látok a zbierať tiež papier, staré železo, šatstvo, gumu, bielizeň.

Španielska chrípka a vznik ČSR
V roku 1918 sa rozšírila zo Španielska do Európy epidémia nazvaná „španielska chrípka“. Postihla aj Dúbravku a okolité dediny. Ochorelo veľa ľudí. Dlhé vojnové roky sa podpísali aj na osobnom živote ľudí – a nebol to iba problém obyvateľov Dúbravky. Na jeseň v roku 1918 sa prvá svetová vojna skončila. 28. októbra bola vyhlásená Československá republika. Vojaci sa vracali z bojísk domov. Už v novembri na Všechsvätých a na Dušičky prišli navrátilci z bojov do Devínskej Novej Vsi. Bolo uzatvorené prímerie a veľa vagónov s vojskom a zásobami bolo odstavených na železničnej trati pred Viedňou. Vojaci rabovali vagóny so šatstvom a potravinami. 
Podobne sa to dialo na všetkých železničných staniciach. Aj na stanici v Devínskej Novej Vsi boli odstavené vagóny s potravinami, obuvou a šatstvom pre vojakov na talianskom fronte. Maďarský veliteľ transportu nedokázal zabrániť vyrabovaniu vagónov. V noci sa sem zbehli ľudia z dediny a každý sa snažil odniesť si domov zásoby. Po tomto nočnom nájazde sa veliteľstvo transportu rozhodlo zachrániť čo ešte zostalo, naložiť vojakov a s transportom odísť. 

Nakoniec zakročil dúbravský farár
Výpravca sa snažil zdržať odchod transportu, nakoľko mal správy, že z Moravy postupuje na Slovensko české vojsko a československí legionári, aby Maďarov z územia Slovenska vytlačili. Veliteľom bol generál Josef Jiří Šnejdárek. Výpravca Lengyel – hlásiaci sa k maďarskému pôvodu – samozrejme nemal v úmysle zdržiavať transport s cieľom pomôcť tovarom z transportu obyvateľom Devínskej Novej Vsi, Dúbravky a Lamača. Naopak, dúfal, že vojaci z transportu zachránia dedinu pred postupujúcim českým vojskom. Velitelia ale dali pokyn k odchodu transportu aj bez súhlasu výpravcu. Ozvalo sa niekoľko výstrelov. V zmätku považovali velitelia transport za napadnutý a dali zastaviť vlak. Vojaci dostali rozkaz zaujať pozície a strieľať na utekajúcich obyvateľov Devínskej Novej Vsi a medzi nimi samozrejme aj na ďalších z okolitých dedín, ktorí sa rabovania transportu na stanici zúčastnili. Bilancia – jeden mŕtvy, jeden mal prestrelené obe nohy, ďalší strelné poranenie nohy a asi piati utrpeli ľahšie zranenia. Až keď bol staničný priestor vyprázdnený, velitelia vypočúvali výpravcu aby povedal, prečo sa na transport strieľalo. Ten ale zviedol všetko na obyvateľov Devínskej Novej Vsi vediac, že hovoria po chorvátsky. Obvinil ich, že sú to všetko panslávi a treba ich všetkých postrieľať. Vojaci z transportu obkľúčili dedinu a mužov nahnali na prie-
stranstvo pred obecným domom. Tu ich mali postrieľať. Niektoré ženy, vidiac čo sa deje, utekali do Dúbravky za farárom Antonom Moyšom poprosiť ho, aby mužov zachránil. Farár Moyš sa podujal vyjednávať s vojakmi a vysvetlil veliteľom, že nejde o žiadnych buričov z Balkánu, ale domácich obyvateľov, ktorí si zachovali jazyk svojich predkov pochádzajúcich z Chorvátska a ktorí sem prišli už v 16. storočí. Velitelia odvolali vojakov, zrušili obkľúčenie dediny, ale 62 mužov naložili do vagónov a odviezli do Bratislavy, kde ich uväznili. Niektorí tu pobudli štrnásť dní. 
Podľa publikácie Juraja Hradského spracoval Ľubo Navrátil
V Pamätnej knihe Dúbravky, 
ktorú v roku 1935 za starostovania Martina Granca krasopisným písmom spísal učiteľ Jozef Zelinka, sa roky I. svetovej vojny a vznik Československej republiky spomínajú nasledovne: „V rokoch 1914-15-16 budovala vojenská správa na Slukovom vŕšku v Pastýrovom táli a na Glavici zákopy. Začali sa hotoviť v októbri roku 1914. Pri prácach boli zamestnaní robotníci z Dúbravky, Lamača, Devínskej Novej Vsi a okolitých obcí v počte 1500 ľudí. Odborníci boli z Tirolska, jeden inženýr bol tiež Nemec (kapitán) a jeden rotmajster (feldvébel) Čech. Všetkých kaverní (krytov) bolo celkom 11 a mali slúžiť ako ochrana pred Rusmi (ochrana Prešporka). V r. 1916 bolo zriadené i telefónne vedenie hore Glavicou cez Devín do Bratislavy. V 17. roku sa kryty rúcali (planírovali).“                       
archív Dúbravského múzea
Po kom sú pomenované naše ulice
Podnikateľ Tavarík a evanjelický farár Tranovský
FRANTIŠEK TAVARÍK 
(TAVÁRIK?)
Bratislavský veľkopodnikateľ mal najprv na pozemku „Ferenča drága“ drevený letný domček. Od
jednotlivcov postupne skupoval okolité pozemky a v roku 1911 –  12 začal stavať vily. Pozemky i vily časom predával a postupne postavil do chatovej oblasti aj prístupovú cestu. Dnes je po ňom pomenovaná chatová oblasť Tavaríkova osada. Táto myšlienka a jej realizácia pomohla v tom čase z najhoršieho aj obyvateľom Dúbravky. Bohatí mešťania si od nich kupovali pozemky na výstavbu svojich rekreačných chát a víl.
JURAJ TRANOVSKÝ
(27. 3. 1592 (Cieszyn (Poľsko)   –  29. 5. 1637 Liptovský Mikuláš)
Pochádzal z česko-poľskej evanjelickej remeselníckej rodiny. Vzdelanie získaval v sliezskom Tešíne, nemeckom Gubene, Kolbergu a Wittenbergu a v Prahe. Pôsobil ako učiteľ v Prahe na gymnáziu pri chráme sv. Mikuláša na Malej Strane a od roku 1613 v Holešove. V roku 1615 odišiel do Valašského Meziříčí, kde sa stal o rok neskôr evanjelickým farárom. 
Po bitke na Bielej hore (1620) ho vyhnali z Moravy a odišiel do mesta Bielsko. Odtiaľ v roku 1629 odišiel na Slovensko, kde pôsobil v Oravskom Podzámku a neskôr v Liptovskom Mikuláši. 
Jeho tvorba pozostáva z latinských a českých svetských básní, ale prevládajú náboženské texty –  ódy, hymny a žalmy, ktoré neskôr vydal v knihe Odarum, sacrum sive hymnorum. České prozaické modlitby vyšli v knihe Phiala odoramentorum. České náboženské piesne publikoval vo svojom vydaní kancionálu Cithara sanctorum. Piesne nesú znaky prevažne barokovej náboženskej poézie a nechýbajú v nich ani sociálne tóny. Niektoré piesne s aktuálnou tematikou neraz prerastajú do pochmúrnych dobových obrazov.
Lyrickejšiu a subjektívnejšiu poéziu predstavujú piesne, ktoré zobrazovali autorovo osobné utrpenie.
Kveta Slyšková
Druhý obvod: Blízkosť lesa,  zelene aj električkovej trate a novej zástavby
Okruh bežcov na Adlerke, obnovené a obľúbené detské ihrisko pod Základnou školou Pri kríži, zákutia Tranovského a Cabanovej ulice, Fedákova ulica s novou sochárskou spomienkou na obyvateľa Deža Ursinyho či novostavby v niekdajších záhradách, meniaci sa prístup do lesa a nové ulice Martina Granca či Kristy Bendovej. Druhý volebný obvod patrí k rozvojovým častiam Dúbravky, mení ho výstavba, pribúdajú obyvatelia, aj celé ulice. Má však stále svoje čaro, blízkosť lesa, prírody, ticha.
Po prvom volebnom obvode pokračujeme predstavovaním 2. obvodu. Opäť sme oslovili zvolených poslancov, popýtali sa ich na ich plány, predstavy a obľúbené miesta. Nevynechali sme ani anketu v uliciach, boli sme zvedaví, čo obyvateľov lokality trápi a čo by v uliciach 2. obvodu privítali.
Nech sa páči, spoznajte vašich poslancov 

JUDr. Dávid Béreš
d.beres666@gmail.com
Za miestneho poslanca bol v novembrových komunálnych voľbách zvolený ako najmladší kandidát.  Prvýkrát kandidoval vo voľbách do VÚC v roku 2017 za Hnutie SME RODINA. Je predsedom občianskeho združenia – Ochrana práv občana (ochrana porušených alebo ohrozených práv občanov SR). Profesionálne pôsobí ako advokátsky koncipient v Advokátskej kancelárií JUDr. Tomáš Balážik.  
Pracuje na prehlbovaní odborných znalostí, najmä z trestného, občianskeho a obchodného práva, zaujíma ho spolupráca so združeniami v rámci tretieho sektora, právna literatúra a šport.
Aký je váš plán  či osobný sen pre 2. obvod? Čo by ste chceli zmeniť, zlepšiť?
Na úvod mi dovoľte poďakovať všetkým občanom z 2. obvodu, ktorí mi dali svoj hlas a tým mi prejavili svoju dôveru. Naozaj si to vážim.  S mojimi kolegami poslancami sme si stanovili v rámci nášho programu pre 2. obvod viacero priorít. Verím, že sa nám ich spoločne podarí naplniť a tým prispejeme k tomu, aby sa táto časť Dúbravky čo možno najviac rozvíjala v prospech jej obyvateľov. Ako príklad môžem uviesť infraštruktúru, rozširovanie zelene a revitalizáciu parkov, alebo vybudovanie veľkého športového areálu pre všetkých Dúbravčanov na školskom dvore na ulici Karola Adlera  v spolupráci s BSK a hlavným mestom. 
Aké je Vaše obľúbené miesto v 2. obvode?  Kam radi chodíte?
Druhý obvod má veľmi dobrý prístup k lesu a lesným chodníkom, takže radi so svojimi blízkymi využívame spoločné chvíle prechádzkou v prírode alebo v jej okolí. Ide o výborný spôsob relaxu, načerpania nových síl a aktívneho oddychu. 
Aký je podľa vás najväčší problém ulíc 2. obvodu?
V súčasnosti čelí druhý obvod viacerým výzvam. Je to najmä parkovacia politika (to je ale problém celej Dúbravky), ďalej environmentálna záťaž v podobe nezabezpečenej skládky v lokalite Pri kríži, respektíve expanzia výstavby na ulici Martina Granca.  Ide o problémy, na ktoré budem určite upozorňovať a zároveň sa snažiť nájsť spolu so starostom a ostatnými  kolegami z miestneho zastupiteľstva ich riešenie. Najmä čo sa týka ďalšej výstavby v našom obvode, považujem za dôležité povedať, že keď má prebiehať stavebná expanzia, tak potom za plnej súčinnosti developerov, mestskej časti a najmä obyvateľov dotknutých oblastí. Zároveň by mali byť stanovené jasné pravidlá a mantinely. Som ale presvedčený, že naša mestská časť vrátane druhého obvodu má potenciál ponúknuť jedno z najlepších miest pre život v rámci Bratislavy. Preto pevne verím, že sa nám to podarí naplniť.

Mgr. Marcel Burkert
marcel.burkert@gmail.com
Narodený v roku 1968, v Dúbravke žije  s dvojročnou prestávkou  od roku 1996. “Priženil“ sa sem a pracuje ako učiteľ. Devätnásť rokov pracoval v Policajnom zbore, z toho 10 rokov na Policajnom prezídiu. Jeden rok bol poverený riadením oddelenia ekonomickej a environmentálnej kriminality a posledných 5 rokov bol v špecializovanom vyšetrovacom tíme. Z polície odišiel  za druhej Ficovej vlády kvôli narastajúcemu politickému vplyvu na vyšetrovanie, alibizmu policajných funkcionárov a celej rade neodôvodnených zastavení trestných stíhaní s požehnávaním generálnej prokuratúry. 
Je spoluzakladateľom Občianskeho združenia a iniciatívy Stop alibizmu. VIP bloger na Sme do roku 2015, t.j. do času, kedy začal kritizovať politiku otvorených dverí a islam.    
Aký je váš plán  či osobný sen pre 2. obvod. Čo by ste chceli zmeniť, zlepšiť?
Nielen ako poslanec, ale aj ako člen petičného výboru Petície, ktorej požiadavky v roku 2017 schválila 2/3 väčšina mestského zastupiteľstva, budem pokračovať v iniciatíve Proti znehodnoteniu poslednej väčšej súvislej zelenej plochy v Dúbravke výstavbou a za vybudovanie parku Pri kríži, ktorú odštartovala naša petícia, aj keď spočiatku nemala u kompetentných veľkú podporu. Druhou naj prioritou je riešenie veci v súvislosti s vydaním stavebného povolenia na výstavbu Laskonky 2 (Peknej vyhliadky 2), vrátane systémovej zmeny do budúcnosti a vyvodenia zodpovednosti; ak naozaj chceme hovoriť o otvorenej samospráve. 
Aké je vaše obľúbené miesto v 2. obvode,  kam radi chodíte? 
Za najkrajšie miesto 2. obvodu považujem jediné skutočné sídliskové námestie nielen Dúbravky, ale možno aj celej Bratislavy. Je ním námestie a zároveň parčík medzi ulicami Fedákova a Gallayova. Jediné, čo mi tam prekáža, chcem ale veriť, že už je to minulosťou, je arogancia prevádzkarov tamojšej pivárne v súvislosti s nočným kľudom.    
Aký je podľa vás najväčší problém ulíc 2. obvodu?
Križovatka Saratovská – Pri kríži – Dúbravčická, ale existuje dosť silná opozícia proti osadeniu semaforov na tejto križovatke. Dôležitejšie je asi ušetriť pár minút než bezpečnosť. A tiež tu je nie zanedbateľná skupina tých, ktorí chcú byť zadobre aj s tými, čo tu semafory jednoznačne chcú, a aj s tými, čo ich odmietajú. Keďže ide o porovnateľne frekventovanú križovatku ako sú mnohé iné, už semaformi osadené bratislavské križovatky, a je tu zároveň aj otočisko električiek a autobusov MHD a autá prichádzajúce k nej zo severu sa vynárajú akoby z diery, a často veľkou rýchlosťou aj napriek zníženej rýchlosti... Som za semafory. Nemôžme čakať na nešťastie. Ak návrh na ich osadenie neprejde, budem trvať na kvalifikovanom vyjadrení kompetentných, že tie semafory tu nie sú nutné. 

Mgr. Alexej Dobroľubov
alexejdobrolubov@gmail.com
V komunálnej politike sa pohybuje od roku 2014, keď bol zvolený za poslanca mestskej časti Bratislava – Dúbravka. Vyštudoval financie a marketing na Fakulte managementu Univerzity Komenského a aj Ekonomickú univerzitu v Bratislave. Pracoval a dodnes pôsobí na rôznych pozíciách v oblasti marketingu, PR, manažmentu. Od augusta uplynulého roku pôsobí ako  expert Inštitútu zamestnanosti.
Váš plán  či osobný sen pre 2. obvod? Čo by ste chceli zmeniť, zlepšiť?
Môj plán pre 2. obvod je rozbehnúť zlepšenie detského ihriska na Karola Adlera, kde predtým býval obľúbený most v tvare osmičky. Zároveň pokračovať v rekonštrukcii parku na Fedákovej. Detské ihriská nie sú len miesta, kde sa deti hrajú, ale aj miesta, kde vzniká unikátna komunita. Mojím snom, cieľom je podporovať vznik týchto komunít, lebo tie sú srdcia dobrých susedských vzťahov.  Zároveň spoločne s magistrátom vyriešiť dopravnú situáciu na obratisku električiek.  
Aké je vaše obľúbené miesto v 2. obvode,  kam radi chodíte? 
Bez pochyby to je areál strednej elektrotechnickej školy na Karola Adlera. Mám ho rád, chodievam tam behávať  po ťažkom, či pred ťažkým dňom. Môžem tu nabrať novú energiu. 
Aký je podľa vás najväčší problém ulíc 2. obvodu?
Nie za problém, ale skôr za výzvu považujem možnosť zlepšenia parkovania na uliciach v 2. obvode. Pevne verím, že sa dokážeme za toto volebné obdobie situáciu vylepšiť.

Ing. Libor Gula, M. A.   
lgula@centrum.sk	
Do Dúbravky prišiel z Ružinova, manželka lekárka pochádza z Dúbravky. Má 44 rokov a je otcom troch dcér. Ekonóm. Vyštudoval  zahraničný obchod na Obchodnej fakulte EU v Bratislave. Posledný ročník štúdia ukončil na College of Europe v Bruggách v Belgicku, kde získal postgraduálny titul v ekonómii. Pracoval 5 rokov ako finančný manažér v automobilovej firme Renault, následne pôsobil viac ako 5 rokov ako ekonomický a finančný radca a zástupca Ministerstva financií SR (MF SR) v OECD v Paríži. Po návrate pracoval dva roky ako riaditeľ odboru bankovníctva na MF SR a potom opäť v súkromnom sektore ako manažér pre treasury a banky v automobilovej fabrike PSA v Trnave. V súčasnosti pracuje ako finančný a ekonomický expert v nadnárodnej IT spoločnosti.  Vo voľnom čase sa venuje opernému spevu, prechádzkam v prírode so psom a športu. V komunálnej politike sa angažuje už druhé volebné obdobie ako miestny poslanec za Dúbravku. Do komunálnej politiky sa rozhodol vstúpiť pred štyrmi rokmi, miestnym poslancom za Dúbravku je druhé volebné obdobie.
Váš plán či osobný sen pre 2. obvod. Čo by ste chceli zmeniť, zlepšiť?
Moja vízia pre 2. obvod je veľmi blízka vízii pre celú Dúbravku. Je ňou pracovať tak, aby naša mestská časť zostala naďalej skvelým miestom pre život. Pre mňa to znamená zachovanie zelene, fungujúce materské a základné školy, udržiavané chodníky a cesty a podporu aktívneho využitia voľného času pre všetky vrstvy obyvateľov mestskej časti. Tu mám pocit, že je stále čo zlepšovať. Otvorili sme síce novú MŠ Fedákovu a zmodernizovali niektoré ihriská, napríklad na Ožvoldíkovej. Väčšinou sa však renovujú ihriská iba pre najmenších, ale pre teenagerov by sa dalo urobiť viac. Navrhoval som vybudovanie skateparku na Pekníkovej, žiaľ, nemalo to dostatočnú podporu v zastupiteľstve. Taktiež mi tu chýba viac zariadení pre seniorov, nakoľko domov seniorov Pri kríži kapacitne nepostačuje. 
Okrem toho si myslím, že Dúbravka akútne potrebuje aj nový cintorín. Pri osobných rozhovoroch mi to potvrdili mnohí Dúbravčania  a myslím si, že v spolupráci s mestom by sa mala táto otázka začať naozaj riešiť. Práve v oblasti technického skla by som si vedel také niečo predstaviť, ak by sa podarilo nájsť vhodný pozemok. Taktiež si myslím, že je potrebné zastaviť ďalšie zahusťovanie výstavby v mestskej časti, najmä nie bytovými domami. Dopravná situácia sa stáva neudržateľnou a v čase dopravných špičiek Dúbravka kolabuje. To sa musí zmeniť a preto budem tlačiť na čo najskoršie vypracovanie územných plánov zón aj v tomto obvode, osobitne v lokalite Pri kríži až po bývalé technické sklo. Práve tu vidím riziká novej hromadnej výstavby, o čo sa už aj pokúsil bývalý primátor návrhom na preklasifikovanie pozemkov v tejto oblasti v územnom pláne na stavebné tesne pred koncom jeho funkčného obdobia. 
Aké je vaše obľúbené miesto v 2. obvode,  kam radi chodíte?
Keď boli deti malé, často sme chodili na ihriská v okolí Homolovej  a Ožvoldíkovej ulice, pretože tam bývajú svokrovci. Postupne, ako deti rástli, to už pre ne nebolo tak zaujímavé, keďže tam chýbajú  prvky pre staršie deti. 
Mám ale rád aj koniec Dúbravky okolo klubu Penati, kde som chodil na výcvik s mojím psom a občas i na prechádzky s ním. 
Aký je podľa vás najväčší problém ulíc 2. obvodu?
Nepovedal by som, že 2. obvod má nejaký špecifický problém. Tie problémy sú všade podobné a nemali by sme sa pozerať na Dúbravku takto izolovane. 
Celkovo si myslím, že ulice by mali byť čisté a udržiavané, tak v lete ako aj v zime. Súčasný stav, kedy za jeden chodník zodpovedá mestská časť, ale za druhý už mesto je nenormálny a verím, že s novým vedením mesta sa nám čoskoro podarí tento stav zmeniť a určiť jedného správcu. Z pohľadu údržby a opráv by určite pomohlo mať vlastnú firmu technických služieb, ktorá by mohla vhodne dopĺňať mestskú firmu s podobným zameraním a nielen zlepšiť kvalitu poskytovaných služieb, ale aj náklady na ňu. 

Mgr. Viera Psotková
vierapsotkova2018@gmail.com
Poslankyňou mestskej časti je prvé volebné obdobie. V Dúbravke žije od roku 1974, navštevovala základnú školu na Pekníkovej ulici, Gymnázium Ivana Horvátha v Ružinove.
Po skončení gymnázia študovala na Pedagogickej fakulte UK v Bratislave. Pracovala na rôznych pozíciách v oblasti bankovníctva a v IT sektore, v súčasnosti pracuje ako IT analytička. K jej záľubám patrí práca s deťmi zo sociálne vylúčených komunít, rekreačný beh, turistika, celoživotné vzdelávanie a literatúra.
Aký je váš plán či osobný sen pre 2. obvod? Čo by ste chceli zmeniť, zlepšiť?
Pokračujem v mojej snahe obnoviť a sprístupniť verejnosti areál Centra pedagogicko-psychologického poradenstva na Fedákovej ulici. V spolupráci s mestskými poslancami z klubu Team Vallo budem spolupracovať na riešení problémov v lokalite Pri kríži – výstavba bytov pre reštituentov, nová výstavba a s tým súvisiaca zvýšená premávka áut, chýbajúci spomaľovač pri Domove pri kríži. Veľmi mi záleží na čistote verejných priestorov a na starostlivosti o zeleň. Aktívne sa starám o časť zelene na ulici Karola Adlera a mojím cieľom je dosiahnuť kvalitnejšiu a efektívnejšiu starostlivosť o zeleň v Dúbravke.
V 2. obvode chýba komunitné/kreatívne centrum, kam by mohli chodiť obyvatelia všetkých vekových kategórii. Po presťahovaní Centra voľného času Klokan z Pekníkovej na Batkovu ulicu, zostalo v „hornej“ časti Dúbravky iba Kultúrne centrum Fontána, ktoré nemá dostatočnú kapacitu. Budem hľadať riešenie a spolupracovať pri snahe založiť nové komunitné/kreatívne centrum pre obyvateľov Dúbravky v lokalite 1. a 2. obvodu. 
Aké je vaše obľúbené miesto v 2. obvode,  kam radi chodíte? 
Od detstva sú moje obľúbené miesta tie, kde boli kedysi veľké ihriská a my ako deti sme si ich parádne užili. Jedno ihrisko bolo medzi ulicami Karola Adlera a Gallayova (dnes priestor pred Tanečnou školou Jagermajster) a druhé medzi ulicami Fedákova a Gallayova (dnes priestranstvo pri Dúbravskej pivárni). Som rada, že v súčasnosti prebieha ich postupná revitalizácia a oživenie. 
Aký je podľa vás najväčší problém ulíc 2. obvodu?
Určite sa zhodneme, že medzi najväčšie problémy patrí parkovanie. Šoférom chýbajú parkovacie miesta, chodcom prekážajú autá parkujúce na chodníkoch a trávnikoch. Parkovanie je možné komplexne riešiť iba so schválenou parkovacou politikou na úrovni mesta, ktorá zatiaľ Bratislave chýba.  
Ďalším veľkým problémom je čistota verejných priestorov, chýbajúce odpadkové koše, burina a listy na okrajoch chodníkov a na parkovacích miestach. Starostlivosť o zeleň a čistota sú moje poslanecké priority.
Branko Semančík
hokej.dubravka@gmail.com
Dúbravčan, navštevoval materskú školu na Cabanovej ulici a základnú školu na vtedajšej Krajňákovej, dnes ulica Pri kríži. Poslancom v mestskej časti Dúbravka je druhé volebné obdobie, zaujíma sa, pracuje a podporuje najmä oblasť športu. Pôsobí ako predseda Komisie športu. Zaujíma sa o stav športovísk v mestskej časti, od základných škôl až po priestory na športovanie pre širokú verejnosť. Dlhodobo pracuje v športe, momentálne ako riaditeľ hokejového klubu v Dúbravke a momentálne aj člen organizačného výboru majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji, ktoré budú tento rok opäť na Slovensku.
Aký je váš plán či osobný sen pre 2. obvod? Čo by ste chceli zmeniť, zlepšiť?
Sledujem možnosť športovania pre Dúbravčanov. Privítal by som vybudovanie športového areálu v areáli strednej školy Karola Adlera, ktoré je už dlhodobo v pláne. Taktiež skvalitnenie podmienok na športovanie pre deti v areáli škôlok a škôl, následne, ak by to bolo z hľadiska bezpečnosti možné, tieto areály sprístupniť vo večerných hodinách, prípadne počas víkendov, aj verejnosti. Určite by tomu napomohlo aj inštalovanie kamerového systému, nakoľko podľa riaditeľov škôl tieto priestory bývajú aj útočiskom pre skupiny, ktoré práve nevyhľadávajú aktivity, na ktoré sú už spomínané priestory určené. 
Myslím, že o zeleň je v našom obvode dobre postarané, bolo by fajn, keby sa úroveň údržby podarilo udržať a vytvorili sa aj rôzne oddychové zóny pre Dúbravčanov, ako lavičky a rôzne sedenia. Aj keď Dúbravka v tomto smere urobila za posledný čas veľký krok vpred. 
Najväčším problémom, čo sledujem v okolí môjho bydliska, je parkovanie. Nehovoriac o tom, že v každej domácnosti autá pribudli, v minulosti sa na stúpajúci nápor áut asi v takej miere ani nemyslelo. Problém umocnila aj výstavba. 
Hoci sa naša mestská časť snaží využiť každý možný priestor na vytvorenie nových parkovísk, nie je to dostačujúce a ani možné urobiť na väčšine voľných plôch parkoviská.
Aké je vaše obľúbené miesto v 2. obvode,  kam radi chodíte? 
V tomto obvode som vyrastal, dá sa povedať, že som prešiel každý jeho kúsok, viažu ma k nemu krásne zážitky a mám na toto miesto aj pekné spomienky. 
Hneď za domom mám kopce a lesy, možnosti turistiky a rád si práve tam zájdem. Máme tu zákutia, ktoré nám môžu obyvatelia iných mestských častí len závidieť.
Aký je podľa vás najväčší problém ulíc 2. obvodu?
Problém som uviedol už v prvej otázke. Najväčším je určite parkovanie. Máme tu zóny, kde sa to dá k spokojnosti všetkých obyvateľov v tomto obvode, len veľmi ťažko vyriešiť. Máme tu aj miesta, ktoré majú niekoľko desiatok rokov a postupne ich treba obnovovať a modernizovať. Ale môžem Dúbravčanov ubezpečiť, že je to najvyššou prioritou mestskej časti a kritické úseky sa postupne aj upravujú, aby boli pre obyvateľov bezpečné, ale aj útulné a praktické. 
MUDr. Juraj Štekláč, PhD., MPH
juraj.steklac@gmail.com
Lekár, je špecialistom v internej medicíne a endokrinológii, ktorej sa dominantne venuje v klinickej praxi. Je držiteľom certifikátov v sonografii štítnej žľazy a osteodenzitometrii. 
V komunálnej politike mestskej časti je druhé volebné obdobie, aktívny je štvrtý rok v organizovaní prednášok so zdravotnou tematikou pre širokú verejnosť, tiež je iniciátorom zbierky starých okuliarov pre sociálne slabých, ktorí sú spolu so seniormi v centre jeho sociálnych aktivít.  Podporuje vzdelávanie, je odporcom ťažkých školských tašiek preferovaním smart riešení. 
V roku 2017 bol zvolený aj za župného poslanca za Dúbravku, kde pôsobí ako predseda Komisie zdravotníctva a sociálnych vecí, tiež Etickej komisie Bratislavského samosprávneho kraja. Zaoberá sa aj obnovou verejného priestoru, šírením umenia a kultúry, nevyhýba sa problémovým komunálnym témam. 
S občanmi uprednostňuje osobné stretnutia, zaoberá sa aj problematikou médií. Je členom Dotačnej komisie bratislavskej župy.
Aký je váš plán  či osobný sen pre 2. obvod? Čo by ste chceli zmeniť, zlepšiť?
Mojím snom ako človeka, aj z pohľadu poslanca BSK, je revitalizácia a rekonštrukcia športového areálu Strednej priemyselnej školy Karola Adlera tak, aby sa zachoval voľný prístup pre verejnosť. Je to totiž jediné ucelené vnútroblokové miesto, kde má verejnosť možnosť a chodí športovať.  Požiadavke ľudí rozumiem tak, že nepotrebujú mať hypermoderné športovisko za poplatok, ale skôr voľný prístup, kedykoľvek sa s deťmi rozhodnú si ísť zašportovať. Rekonštrukcia tohto areálu je zahrnutá v Akčnom pláne BSK, postupne sa na jej jednotlivých, teraz prípravných fázach pracuje. Sú tu však aj iné sny, o tých inokedy. Rád robím dobrovoľnícku činnosť, znamená pre mňa aj istý druh relaxu.
Aké je vaše obľúbené miesto v 2. obvode,  kam radi chodíte? 
Môžem povedať, že všetky milé miesta v 2. obvode mi prirástli k srdcu.  Ak však mám menovať jedno, je to park na Fedákovej ulici. V tomto parku sa skrývajú priam netušené možnosti, ktoré sa podarilo poslednú dobu naštartovať, oživiť. V parku sa dobrovoľníkom a mestskej časti podarilo osadiť pamätník významnému Dúbravčanovi  umelcovi Dežovi Ursinymu, bol sprievodný koncert. Rád by som, keby sa tento verejný priestor ďalej kultivoval. Aby Dúbravčania mohli povedať, vonku sme tak radi ako doma. Pre moje časté chodenie do tohto parku som si v ňom medzi obyvateľmi našiel stálych známych.
Aký je podľa vás najväčší problém ulíc 2. obvodu
Z môjho pohľadu sú také dva zásadné problémy. Jedným je križovatka pri obratisku električiek v úrovni ulice Pri kríži. Táto križovatka vychádza z pohľadu ľudí ako kolízna, jednak pre chodcov prechádzajúcich Saratovskú ulicu, kde idú autá neprimerane rýchlo a potom dochádza ku kolíziám, a v samotnom priestore križovatky pri odbočovaní. Až absurdným paradoxom bola nehoda električky s autobusom. Sú ľudia, ktorí tvrdia, že riešenie križovatky je dobré, len vodiči sú neohľaduplní. Naším cieľom je však záchrana zdravia a životov, nie trestanie nedisciplinovaných vodičov. Oslovili sme Krajský dopravný inšpektorát, magistrátu Bratislavy ako správcovi komunikácie sme navrhli dve realizovateľné riešenia. Podľa vyjadrenia magistrátu je v pláne riešenie svetelnej signalizácie, ktoré má zahrnuté v Územnom rozhodnutí spoločnosť Corwin, ktorá je developerom blízkej výstavby. 
Druhým problémom je pokračujúca výstavba na severe druhého obvodu, ktorá miestne ulice a verejný priestor významne zaťaží. Vnímam nevôľu obyvateľov z týchto oblastí a rozumiem jej. Z pohľadu zákona je nesmierne ťažké, priam až nemožné ovplyvniť výstavbu na súkromných pozemkoch, vidíme to v celej Bratislave. Situáciu sa pokúsime riešiť zonálnymi štúdiami a v spolupráci s magistrátom z dlhodobého pohľadu zmenami územného plánu. Cieľom je zachovať príjemný charakter prostredia pre ľudí, nepreťažovať komunikácie dopravou, v parkovacej politike tiež nie sú nekonečné množstvá plôch na výstavbu nových parkovísk. 
Lucia Marcinátová
Čo by ste privítali alebo čo vás trápi v uliciach 2. obvodu?

Eva U. – trasy MHD
Som už dôchodkyňa, žijem v Dúbravke už dlho a som tu v podstate spokojná. Privítala by som zmenu v trasách autobusov hromadnej dopravy. Bývam v hornej časti Dúbravky a máme všade ďaleko. Chodí nám len osemdesiattrojka. Páči sa mi, že sa opravujú chodníky, všímam si zmeny.
Dominika – parkovanie
Bývam tu a som spokojná, jediný problém, ktorý v okolí vnímam,  je parkovanie. Mám malé dieťa, tak uvažujem aj nad tým, či sa nám podarí získať miesto v niektorej dúbravskej materskej škole. Ale problém s kapacitou sa vraj už vyriešil, tak verím, že sa to nakoniec podarí.
Eva – parkovanie
Parkovanie v našom obvode a v Dúbravke celkovo,  to je jedna katastrofa. Na našej ulici je pol roka hrdzavé auto, hlásili sme to aj policajtom, nič sa nezmenilo. Snažíme sa získať parkovacie miesto, lebo manžel je ťažko pohyblivý, no nie je to možné.
Jana – parkovanie
Som jedna z tých šťastných, ktorá má zaplatené vyhradené parkovacie miesto. Uvedomujem si ale, že nie každý má to šťastie. Parkovanie určite problém je, tak ako v každej mestskej časti. Viac ako MHD, využívam osobnú dopravu. Za posledné roky som si všimla, že pán starosta sa pekne stará o mestskú časť, páči sa mi to. Je to tu živšie, vidno v uliciach ľudí a vidno aj ľudí, ktorí sa starajú o čistotu prostredia, o zeleň, koše pre psičkárov. Som psičkárka a vidím, že ich je dostatok, vidno aj opravy ciest a chodníkov, vnímam tieto zmeny pozitívne.
Sonja – parkovanie, autá
Veľkým problémom je parkovanie a autá. Blokujú chodníky pre chodcov, mamičky s kočíkmi, jazdia po nich. Chodníky nie sú, podľa mňa, až v takom zlom stave, hoci jednotlivé úseky by bolo vhodné opraviť, osobne mi to však neprekáža. Zelene má Dúbravka dosť, čo som rada, a takisto sa teším detským ihriskám. Možno by bolo fajn vytvoriť alebo zrekonštruovať športovisko pre dospelých, staršie deti a mladých v tejto „hornej“ časti Dúbravky.  
Vítam postupnú premenu a rekonštrukciu parku Pekníkova a zámer parku Pod záhradami.
Peter – parkovanie
Som spokojný, všetko mám blízko. Nemám žiadne nápady, čo ešte zlepšiť. Býva sa mi tu dobre, žijem v Dúbravke uý 40 rokov. Jedna jediná vec je parkovanie.  Auto nemám, no keď majú ku mne na návštevu prísť deti, tak  nemajú kde parkovať. To však je ale problém  aj iných mestských častí.
Mária – neporiadok v parkovaní, hluk
Trápi ma parkovanie na Fedákovej ulici. Máme na ulici vyhradené parkovacie boxy, no ľudia to neplatia. Miesta majú tiež pridelené ľudia, ktorí tu nebývajú. Treba s tým urobiť poriadok. 
Okrem toho vo večerných hodinách má trápi hluk z Dúbravskej pivárne, ktorý sa opakuje...
František – stravovanie
Nebývam tu v Dúbravke až tak dlho, no chýba mi tu možnosť najesť sa v pokoji a za lacnejšie, v reštauráciách sa dlho čaká a nie je to lacné. Napríklad také lahôdky, bufet, niečo, ako je dole v Dome služieb.
Pomáhajú sto rokov v úcte k životu
Na prelome dvoch rokov, toho odchádzajúceho i toho prichádzajúceho nielen bilancujeme, ale sa aj pozeráme do budúcna, plánujeme, a to či už doma, v zamestnaní alebo v spoločenskom živote. Nie je tomu inak ani v našej komunite veľkej rodine Červeného kríža v Dúbravke.  Hovoríme síce veľkej, aj keď počtom členov by to nenasvedčovalo. V radoch miestneho spolku však pribúda dobrovoľníkov, ktorí sa obetavo vedia zapojiť do našej činnosti.
V závere roka, keď výbor Miestneho spolku Slovenského Červeného kríža v Dúbravke hovoril o plánoch na tento rok, debatovalo sa aj o dobrovoľníctve a nových členoch. Vyzdvihla sa najmä spolupráca s Radou seniorov v Dúbravke a dennými centrami. 
V sociálnej oblasti sme aj vďaka ich podpore rozvinuli spoluprácu s Domom jesene života na Hanulovej ulici. 
Bola to nielen milá slávnosť so spevom pri otvorení letnej terasy v domove, ale aj novembrová Katarínska besiedka so súborom Dúbravské strešne a chvojinkou či predvianočné medové pečenie v kuchynke klientov domova.

Zbierka a odbery
Dobrovoľníci sa úspešne zapojili aj do potravinovej pomoci Slovenského Červeného kríža , ktorá prebehla na jeseň po celom Slovensku v predajniach Kauflandu. Vyzbierané potraviny putovali do mnohopočetných rodín s deťmi, k osamelým matkám, seniorom či iným sociálne odkázaným občanom, medzi nimi aj 14-tim dúbravským rodinám. 
Pri bilancovaní práce vyzdvihol výbor aj medzigeneračnú spoluprácu, hľadanie cesty v zdravotníckej a sociálnej osvete, rozvoj darcovstva krvi, konkrétnej účasti na dúbravských odberoch i dobrovoľnej služby prvej pomoci pri spoločenských akciách. Do veľkej rodiny darcov krvi v tomto roku pribudli ďalší noví nositelia Jánskeho plakety.

Stovka
Do nového roka vykročil Miestny spolok s ďalšími plánmi činorodosti. V roku významných červenokrížskych výročí chce pokračovať už v rozbehnutých aktivitách a pridáva si nové. Tie sú zamerané na užšiu spoluprácu s deťmi a mládežou. 
Po školeniach učiteľov materských a základných škôl z minulosti má záujem rozbehnúť na školách hliadky mladých zdravotníkov. Víta a vyzdvihuje iniciatívu a ponuku na spoluprácu Občianskeho združenia rodičov pri Základnej škole na Nejedlého ulici. Dúbravský spolok sa bude podieľať na ich podujatí Dni zdravia, ktoré sa nesie v znamení hesla Športujme zdravo.
Miestny spolok ako súčasť Územného spolku Bratislava a jeho mládežníckej skupiny nevynecháva ani hodiny o Červenom kríži na základných školách, kde informuje o poskytovaní prvej pomoci, darcovstve krvi i o sociálnej pomoci. 
V roku stého výročia založenia Červeného kríža na Slovensku, ktorý sa oslavuje 6. februára,  ponúka a vysvetľuje mladým súvislosti zrodu červeného kríža a jeho prínosy pre dnešok...                                   (sčk)
Svetlo v kostole žiarilo hudbou
Keď pred štyrmi rokmi vznikla idea, málokto to čakal. Že sa z koncertu v starom dúbravskom kostole stane tradícia, tradícia očakávaná a navštevovaná zároveň. Inak tomu nebolo ani tento rok. Vianočné sviatky v Dúbravke kultúrne uzavrel Vianočno-novoročný koncert.
Tento rok niesol názov Vianočno-novoročné svetlo. A koncert v Kostole sv. Kozmu a Damiána naozaj priniesol svetlo. Symbolické svetlo sviatočným dňom a aj iskru do roka nového.
„Myšlienka zorganizovať koncert pre všetkých Dúbravčanov vznikla v Rade seniorov v roku 2015,“ spomína Zuzana Marková, koordinátorka Rady seniorov v Dúbravke. Pri vzniku stáli aj manželia Ružovičovci.
Miesta v kostole plní koncert tradične do posledného. Ľudia stoja v uličkách, po bokoch, aj v zadnej časti kostola. Koncert patrí aj k výnimočným príležitostiam, kedy sa dá v sprievode hudby zrakom prehliadnuť starý dúbravský kostol.
Hudobný program otvoril tento rok lamačsko-dúbravský cirkevný spevácky zbor pod vedením Petra Fajkusa, zazneli Pútnici svetla. Potom sa ujali spevu Dúbravské strešne, spevácky súbor pri Dennom centre 1. Nechýbali piesne v podaní Jána Ružoviča v sprievode organu Janky Ružovičovej.
Operný svet priblížil tenor Petra Oswalda, Jana Patorková a Tomáš Ondriáš a očakávaný Martin Babjak.
Kostolom zneli tiež piesne v podaní súboru Chorus Augustini a Kunz band, čiže skupiny pri Základnej umeleckej škole Eugena Suchoňa.
Záver patril svetielkam a spojeniu piesňou. V prítmí chrámu znela Tichá noc...
Podobný koncert v sviatočnom období organizuje Dúbravka aj pri príležitosti veľkonočných sviatkov. 
Text a foto: Lucia Marcinátová
Klnka rozvírila emócie, ukázala cestu
Dupot čižiem, tlieskanie, vírenie sukní i mäkké kroky v krpcoch. Hudba, ktorá dokáže vyvolať dojatie, radosť i smútok. Na plátne obrazy krásnej slovenskej krajiny. To dúbravská Klnka oslavuje 40 úspešných rokov. Predstavenia na oslavu zorganizoval súbor v decembri, pre veľký úspech pridal jedno na január. Detský folklórny súbor, ktorý združuje deti a mládež od 4 do 18 rokov - v súčasnosti cez 100 detí a mladých ľudí. Za sebou má stovky vystúpení, desiatky zahraničných zájazdov a ocenení. Oprávnene.
Vždy som si myslela, že nemám rada folklór. Až Klnka dokázala môj názor zmeniť. Ich vystúpenie sme videli pred dvomi rokmi, a teraz opäť.  Aj s mojimi deťmi, ktoré sedeli s ústami dokorán celé dve hodiny trvania programu. A niet sa čo čudovať. Na pódiu sa striedali tí najmenší tanečníci s tými skoro dospelými a odvádzali úžasné výkony. Pestrofarebné sukne dievčat, neskutočný lyžicový tanec, parádny odzemok s valaškami, skupinové tance, kedy sa zaplnilo celé pódium. Neuveriteľne energický záverečný balkánsky tanec.
Ako sa len dokážu naučiť toľko krokov, v takom rytme a tak sa zosúladiť? Koľko práce a driny za tým musí byť! Ale asi aj veľa radosti. A že tú radosť dokážu preniesť na ľudí v hľadisku, to je isté.
V tej chvíli si človek uvedomuje, že toto je cesta. Cesta k hrdosti na vlastnú krajinu, na miesto, kde žijeme, na krásne tradície, hudbu a tance, ktoré nám tu zanechali generácie pred nami. Hrdosť na neuveriteľne talentovaných ľudí na Slovensku. Toto je cesta, a nie šírenie nenávisti voči iným národom a ľuďom okolo nás. A za to, Klnka, ďakujeme!
Gabriela Brejková
Dúbravčania na fašiangy opäť plesali
V sobotu 26. januára sa uskutočnil ďalší ročník tradičného Dúbravského fašiangového plesu, ktorý bol aj tento rok jedinečným podujatím plným zábavy, elegancie, dobrého jedla, hudby a mnohého iného.
Blíži sa siedma hodina, starosta Martin Zaťovič po boku s manželkou Zdenkou stoja pred modrou sálou Domu kultúry Dúbravka, vítajú hostí. Schody vedúce k nim sú potiahnuté červeným kobercom a lemujú ich horiace sviečky. Ligotavé šaty dám, ktoré nimi kráčajú vedľa svojich elegantných pánov, sa na nich krásne vynímajú. Po uvítaní sú hostia pozvaní do decentne vyzdobenej sály. Dom kultúry sa prezliekol do plesového šatu...
Usadených plesajúcich vítala moderátorka a speváčka Katka Ivanková s kapelou SENSE úvodnou piesňou. Po speve moderátorka predstavila hostí. Po milých slovách a prípitku vystúpili deti  z Detského folklórneho súboru Klnka, ktorých vystúpenie je vždy veľkým zážitkom a energetickým nábojom. Na parkete ich vystriedali tanečníci z TK Danube, seniorský a dva detské páry. Po odtancovaní spoločenských tancov vyzvali hostí k prvému plesovému tancu, ktorým bol valčík. Hostí potom čakala slávnostná večera s predjedlom aj dezertom.
Po jedle  začala zábava. Obľúbené hity známych slovenských aj svetových umelcov zahrala skupina Cimbal Brothers. Po nich vyšiel na pódium Otto Kollman s kapelou a parket bol čoraz plnší. Pozvanie na Dúbravský fašiangový ples prijal aj primátor Matúš Vallo, ktorý Dúbravčanom poprial príjemnú zábavu.
Príjemným spestrením večera boli aj rôzne tanečné súťaže a v neposlednom rade polnočná tombola, v ktorej sa hralo naozaj o lákavé ceny. Darčekové koše, tablety, víkendový pobyt či dokonca televízor, to všetko si mohli odniesť tí, ktorí mali šťastnú ruku pri kúpe tombolových lístkov.
V kultúrnom dome panovala počas celého večera príjemná, slávnostná a priateľská atmosféra. Plesalo do neskorých nočných hodín, keď sa aj poslední vytancovaní a spokojní hostia pobrali domov s myšlienkou na ďalší ples, ten budúcoročný...
Text a foto: Zuzana Morávková
Požiar môže spôsobiť aj rýchlovarná kanvica, najlepšie je z bytu uniknúť, kým sa dá
Oheň. Dobrý sluha, no zlý pán. Predstava požiaru v bytovke, vo svojom dome, je pre každého nočnou morou. Vedeli ste, že príčinou požiaru môže byť aj obyčajná rýchlovarná kanvica či nabíjačka na počítač? O príčinách požiaru, jeho zdrojoch ale aj bezpečnostných opatreniach sme hovorili s Ing. MATEJOM FILÍPKOM, veliteľom Dobrovoľného hasičského zboru Bratislava-Dúbravka a tiež profesionálnym hasičom, technikom-špecialistom protiplynovej služby.
Čo vás viedlo k tomu stať sa hasičom? 
Vždy som chcel pomáhať ľuďom, s touto prácou sa však spája aj adrenalín. Človek to musí mať „v krvi“, ako sa povie. 

Pôsobíte od roku 1997 ako dobrovoľný hasič a práve toto pôsobenie vás podnietilo stať sa profesionálnym hasičom. Čo musí človek absolvovať, aby sa mohol stať hasičom? 
V prvom rade uchádzač musí prejsť výberovým konaním, predložiť všetky potrebné dokumenty. Po absolvovaní skúšky fyzickej zdatnosti a vstupných psychotestov je záujemca vymenovaný do tzv. prípravnej štátnej služby. Nasleduje účasť na základnom kurze v Strednej škole požiarnej ochrany MV SR v Žiline, následne do dvoch rokov musí absolvovať špecializovanú prípravu, ktorá trvá dva mesiace. 

Ľudia si myslia, že najčastejšie vznikajú požiare v letnom období, je to pravda? 
Táto informácia nie je celkom presná, horí nám v priebehu celého roka. Samozrejme, že určitý faktor pri vzniku požiarov vo vonkajšom prostredí zohrávajú aj klimatické podmienky v danom ročnom období, ako sú vysoká teplota či vlhkosť, ale vo vnútorných priestoroch, ako sú byty, domy, garáže, obytné priestory, horí celoročne. 

Ako rýchlo sa dokáže oheň vo vnútornom priestore rozšíriť? 
Vo vnútornom prostredí je šírenie požiaru pomerne rýchle, každý z nás má doma rôzne horľavé materiály, napríklad drevo, papier a najmä plasty. Veľmi nebezpečná je  poškodená, či nevhodná elektroinštalácia. Čo sa týka plastov, ide o rôzne druhy nábytku, nakoľko pri výrobe nábytku sa využívajú často  umelé hmoty. V neposlednom rade sú to samotné domáce elektrospotrebiče.

Aké sú najčastejšie príčiny vzniku požiaru v bytových priestoroch?  
Najčastejšie je to nedbalosť, teda ponechanie nejakého spotrebiča alebo  otvoreného ohňa bez dozoru, či skrat poškodenej elektroinštalácie. Veľmi často vzniká požiar od televíznych prijímačov, počítačov alebo rýchlovarných kanvíc. 
V tomto zimnom vykurovacom období, používajú ľudia najmä v rodinných domoch spotrebiče na pevné palivá. Tí často zabúdajú, že komínové telesá a spotrebiče treba kontrolovať v určitých intervaloch podľa ich tepelného výkonu. Uvedenú problematiku rieši vyhláška MV SR č. 401/2007 Z.z., ktorou sa ustanovujú technické podmienky a požiadavky protipožiarnej bezpečnosti pri inštalácii a prevádzkovaní palivových spotrebičov. Prehliadka musí byť vykonaná odborným pracovníkom (kominárom, revíznym technikom pozn. red).

Ako môžeme vzniku požiaru od elektrických zariadení predísť? 
Odporúča sa pred odchodom z domu, respektíve aj samotní výrobcovia odporúčajú odpojiť zariadenie od zdroja elektrickej energie. Vypnutý počítač je stále pod elektrickým napätím, ako aj televízor, ktorý je vypnutý len ovládačom, pokiaľ ho nevytiahneme zo zásuvky. 
Ak dobre rozumieme, človek by mal pri odchode z domu vytiahnuť zo zástrčky všetky spotrebiče? 
Osobne to tak robím. Odpájam napríklad počítač, rádio a televízor. Rýchlovarná kanvica sa nemusí odpojiť zo zásuvky, ale treba ju položiť mimo stojanu. Všetky elektrické a tepelné spotrebiče predstavujú potenciálne riziko vzniku požiaru. 

Ak vznikne v byte/dome požiar, ako postupovať? 
V prvom rade treba zachovať chladnú hlavu, nepanikáriť. Odporúča sa vypnúť hlavný vypínač – bytové poistky. Potom už podľa rozsahu požiaru zalejeme ohnisko požiaru vodou. Dôrazne upozorňujem, že až po vypnutí elektrického prúdu! Vhodné je použitie hasiaceho spraya či prikrývky zo špeciálnej nehorľavej tkaniny.

Čo sa stane, ak niekto zaleje oheň, keď je pod napätím? 
V prvom rade môže dôjsť k ohrozeniu života človeka, ktorý naleje vodu na horiaci predmet, ktorý je pod napätím. Nakoľko voda je z fyzikálneho hľadiska elektricky vodivá, následky takéhoto konania bývajú fatálne.  

Sviečky sú tiež častým zdrojom požiaru, ako tomu predchádzať? 
V tomto vianočnom období boli sviečky veľmi častým dôvodom vzniku požiaru, nebezpečenstvo predstavujú najmä na adventných vencoch či ozdobách z ihličia, ak sa sviečka prevráti či dohorieva bez dozoru. Preto je lepšie mať elektrické LED osvetlenie, ktoré nemá tak vysoký tepelný výkon a riziko vzniku požiaru je minimálne. 

Čo robiť v prípade, ak doma už horí, ako utiecť, kam utiecť? 
Je to individuálne, niekedy sa z horiaceho bytu už nedá ujsť, napríklad keď sa zobudíme a nevieme prejsť cez zadymený priestor. V prvom rade treba telefonicky zavolať núdzovú linku, 150 alebo 112 a nahlásiť požiar. Ak teda nemôžme odísť, je ideálne sa zdržiavať pri otvorenom okne alebo na balkóne a odporúča sa kričať, respektíve mávať nejakým kusom oblečenia, aby hasičská jednotka vedela, kam má ísť, ak ešte požiar nie je tak viditeľný zvonka. Ak ide o menší požiar, no nie sme schopní ho vlastnými silami uhasiť, treba opustiť daný priestor. V prípade zadymenia si musíme chrániť dýchacie cesty navlhčenou vreckovkou alebo uterákom a zdržiavať sa v spodných častiach miestnosti, najlepšie je plaziť sa, nakoľko pri zemi je najnižšia teplota a hustota dymu. Z fyzikálneho hľadiska teplota stúpa nahor, do stropných častí bytu. Zhrnul by som to takto - ak je to možné, opustiť byt a v ideálnom prípade upozorniť susedov, aby vedeli, že v dome horí. Najlepšie je uniknúť, pokiaľ je to možné, do bezpečného priestoru neohrozeného požiarom. 

Ako postupovať v situácii, keď horí pod nami/nad nami a zistíme to v momente, kedy je požiar natoľko rozšírený, že nemôžme vyjsť na chodbu, balkón? 
Toto je pomerne komplikovaná situácia, ale stretávame sa s ňou. Dávnejšie sme mali aj v našej mestskej časti na ulici Ľuda Zúbka takýto prípad bytového požiaru, kde dym z požiaru bytu na druhom poschodí stúpal do vrchných častí obytných priestorov. Dym,  respektíve splodiny, ktoré vznikajú pri požiari sú toxické, aj teplota býva pomerne veľmi vysoká. Ak v takomto prípade ľudia vstúpia do spoločných priestorov bytového domu s viacerými podlažiami, vzniká tu tzv. komínový efekt. V takýchto situáciách sa odporúča nevychádzať z bytu, utesniť si dvere vlhkou handrou a čakať na príchod hasičskej jednotky. Je to z jednoduchého dôvodu, ak človek vyjde na chodbu, sú tu splodiny horenia, ktoré sú toxické ako napríklad oxid uhoľnatý, ktorý necítime a nevidíme. V dôsledku nadýchania sa oxidu uhoľnatého môže dôjsť k strate vedomia, neskôr až k bezvedomiu a následne smrti.  Taktiež v hustom dyme sa intoxikované osoby pomerne  ťažko vyhľadávajú. Čiže nevychádzať, utesniť dvere, hasičská jednotka príde väčšinou do niekoľkých minút. 

Jednotka po príchode vojde do priestorov a evakuuje ľudí či ako to funguje? 
Po príchode hasičskej jednotky prebieha okrem hasebných prác aj vyhľadávanie a záchrana osôb, čo je teda najdôležitejší úkon, pri ktorom sa ľudia vyvádzajú pomocou prostriedkov na ochranu dýchacích ciest, či už sú to vzduchové dýchacie prístroje, ochranné únikové masky alebo vyvádzacie súpravy. V spolupráci s príslušníkmi hasičskej jednotky sa postihnuté osoby takýmto spôsobom organizovane presúvajú do bezpečia. 

Na akom najťažšom požiari ste doteraz pracovali? 
Najnáročnejšie požiare sú práve tie, kde sa nachádzajú ľudia. Ak vzniknú škody na majetku, vždy sa to dá nejako vyriešiť a nahradiť, ale zdravie a život nám už nikto nedokáže vrátiť. Aby som to zhrnul, všetky bytové požiare, ktoré sú väčšieho rozsahu a sú prítomní aj ľudia, patria medzi tie náročnejšie. 

Ako sa hasiči vysporadúvajú s takýmito ťažkými zásahmi? 
Máme k dispozícií psychológov Ministerstva vnútra SR, ktorí pomáhajú podľa potreby aj rodinám či príbuzným ľudí, ktorí boli zranení. 

Ako vyzerá deň profesionálneho hasiča? 
Máme denný poriadok, ktorým sa po nástupe do služby riadime, v úvode nasleduje prebratie a kontrola hasičskej techniky, vecných prostriedkov a ochranných pracovných pomôcok. V doobedňajších hodinách prebieha údržba a skúška techniky, vecných prostriedkov, nasleduje odborná príprava v podobe teoretického školenia a praktického výcviku. Aj keď práve nie sme na zásahu, stále máme na hasičskej stanici čo robiť. 

Koľko hasičských vozidiel máme tu v Dúbravke? 
Čo sa týka profesionálnej jednotky Hasičského a záchranného útvaru, vozidlá sú rozdelené podľa druhu ich použitia, napr. určené na hasenie požiarov, technické zásahy máme tiež špeciálnu techniku na ekologické zásahy. Sú to automobilové cisterny so zásobou vody a penidla, technické automobily, ktoré sa používajú pri dopravných nehodách, ďalej v prípade potreby zásahu z výšky, sú to požiarne vysokozdvižné plošiny, teda výšková technika. Špecifické zameranie predstavuje ekologický automobil, ktorý sa používa pri úniku nebezpečných látok, ropných produktov alebo pri podozrivých zásielkach. 

Ako sa postupuje v prípade, že k požiaru treba viac áut ako máme k dispozícií tu u nás na stanici? 
Mesto Bratislava je rozdelené do určitých zásahových obvodov. Keď občania zavolajú na číslo tiesňovej linky, operačný dôstojník sa podľa poplachového plánu mesta riadi určitými pravidlami, ktoré mu určujú, akú techniku má vyslať, v akom počte a poradí. Samozrejme, ak veliteľ zásahu po prvotnom prieskume požiada o vyslanie posilových jednotiek, operačný dôstojník následne rozhodne, aké jednotky a odkiaľ mu pošle, pričom môže povolať jednotky z celého Bratislavského kraja. 

Koľko fyzických osôb ide po hlásení na výjazd? 
Minimálny počet je 1+3, pri požiaroch, kde môže dôjsť aj k nejakému poškodeniu zdravia ľudí sa vysiela väčší počet ľudí. Máme k dispozícií vlastnú hasičskú sanitku, ktorá je vysielaná skoro na všetky zásahy, pretože často treba poskytnúť ľuďom, prípadne aj zasahujúcim hasičom odbornú zdravotnícku pomoc. 

Každý z hasičov má svoju presnú funkciu pri požiari? 
Zadelenie jednotlivých hasičov sa uskutočňuje už pri preberaní techniky, každá zmena má svoj rozpis osádok. Nie je pravidlom, že jeden hasič je stále na rovnakom mieste, ale môže sa to operatívne striedať.

Ktorá pozícia je z pohľadu hasiča najrizikovejšia? 
Pri požiari je to určite prieskumná skupina, ktorú tvorí veliteľ a minimálne jeden alebo dvaja hasiči, ktorí vchádzajú ako prví do horiaceho priestoru. 

Koľko trvá uhasiť rozsiahly bytový požiar? 
Lokalizácia požiaru sa dá zvládnuť do niekoľkých minút. Závisí to od fázy požiaru, druhu a množstva horľavých materiálov v byte. 

Koľko litrov vody sa pri hasení požiaru využije? 
Preferujeme používanie čo najmenšieho množstva vody pretože si uvedomujeme, že pod horiacim bytom sú susedia, snažíme sa nespôsobiť väčšiu škodu ako samotný požiar. Používajú sa teda minimálne množstvá vody a špeciálne metódy hasenia, ako je napríklad nastavenie nižšieho prietoku vody cez prúdnicu či používanie požiarnych hadíc s menším priemerom. 

Máme v Bratislave dostatok miest, kde sa vedia hasiči pripojiť na hydrantovú sieť?
S napájaním na prívod vody máme veľký problém, keďže požiarne hydranty v Bratislave spravuje súkromný investor a nie sú vo veľmi priaznivom a použiteľnom stave pre našu činnosť. Z tohto dôvodu vždy vyráža k väčšiemu požiaru aj veľkokapacitná cisterna s vodou, ktorá má objem od šesť do jedenásť tisíc litrov vody.  Pri väčších požiaroch výrobných prevádzok alebo rozsiahlych lesných požiaroch sa zabezpečuje kyvadlová doprava vody viacerými cisternami. Ak sa podarí nájsť v blízkosti nejaký hydrant alebo prírodný vodný zdroj, napojíme sa na ten. 

Z bežného života hasiča, máte vy doma sviečky? 
Samozrejme, každý máva doma spotrebiče alebo sviečky, pri ktorých oddychuje a relaxuje po náročnom pracovnom dni. Dôležité je nenechávať otvorený oheň bez dozoru.  

Ako vníma rodina vaše povolanie? Nemajú strach? 
Pri všetkých rizikových zamestnaniach má rodina určité obavy. Nikdy nevieme kam ideme, každý zásah je iný. Stačí, že niekto z našich rodinných príslušníkov vidí nejakú udalosť v televízií a už má strach o toho svojho blízkeho, ak je práve v službe. Aj keď strach ostáva, po rokoch sa s tým rodina nejako vyrovná. 

Boli ste niekedy zranený pri zásahu či nejaký váš kolega? 
Nejaké menšie úrazy, poškodenie bezpečnostného odevu či obuvi, drobné popáleniny, vážnejšie zranenia našťastie nie. 
Ako predchádzať požiarom?
■ pred odchodom z domu odpojiť zariadenia od zdroja elektrickej energie – televízory, počítače, nabíjačky k mobilným telefónom;
■  rýchlovarná kanvica sa nemusí odpojiť zo zásuvky, ale treba ju položiť mimo stojanu;
■  nenechávať otvorený oheň, napríklad sviečku bez dozoru, v ideálnom prípade ich nahradiť LED osvetlením;
■  v zimnom vykurovacom období, používajú ľudia najmä v rodinných domoch spotrebiče na pevné palivá.
Zuzana Morávková
Za futbalom do Trnavy a späť vlakom
Futbalový reprezentant Slovenska do 19 rokov Kristián Mihálek naďalej býva v Dúbravke   
Prvý januárový pondelok odštartoval trnavský Spartak zimnú prípravu na jarnú časť najvyššej futbalovej súťaže. Po odchode hlavného sponzora klubu, mužstvo opustila skoro polovica jesenného kádra. Preto v Trnave do prípravy zaradili aj niekoľko šikovných futbalistov z kádra dorastencov. Prečo o tom píšeme v našich v novinách? Lebo jedným z tých dorastencov je aj dúbravský rodák Kristián Mihálek. Kristián, ktorý bude mať v marci 19 rokov, stále býva s rodičmi a s bratom v Dúbravke. Už v predškolskom veku vynikal medzi rovesníkmi v behoch či v kľučkách s futbalovou loptou. Najprv v škôlke a neskôr aj v ZŠ Pri kríži. Preto nečudo, že už ako šesťročného ho rodičia zapísali do prípravky ŠKP Dúbravka (predchodca FKP), kde bol jeho prvým trénerom Ernest Fulmek. Po niekoľkých rokoch strávených v Dúbravke prestúpil do Petržalky, ale prvú ligu starších žiakov hral už za Karlovu Ves.    
Bol oporou mužstva a jeho výborné výkony neušli pozornosti funkcionárom a trénerom Spartaka Trnava. Po krátkej skúške v roku 2015 si šikovného futbalistu v slovenskom Ríme nechali a talentovaný Kristián začal hrať za  mladší dorast Trnavy. Tam začal aj chodiť do školy, kde je žiakom tretieho ročníka stavebnej priemyslovky. Prestupom a návštevou školy začal pre Kristiána doslova boj s časom.                                                                                                                  
Mohol síce bývať v internáte školy, ale on sa rozhodol naďalej zostať u rodičov v Dúbravke. To znamenalo, že každé ráno odchádzal z domu najneskôr o siedmej hodine na vlak do Trnavy. Tam ho čakali tréningy a škola a domov prichádzal približne o dvanásť neskôr ako odišiel z domu. Tento denný stereotyp sa zmenil minulý rok v marci, keď dosiahol vek dospelosti. Vlastné auto ešte nemá, ale raz mu ho požičia otec, raz mama či dedo. Občas sa stane, že si musí zopakovať cestu do Trnavy a späť opäť vlakom, keď každý z rodiny potrebuje auto pre seba.
Druhý, čiže už posledný rok, hrá za starších dorastencov Spartaka Trnava. Či sezónu dohrá v doraste alebo za mužov, sa dnes nedá povedať. Do uzávierky tohto čísla trénoval s prvým mužstvom a pravidelne nastupoval v prípravných stretnutiach. Nie je bez zaujímavosti, že starší dorastenci Trnavy sa umiestnili v prvej lige po jesennej časti na treťom mieste, len dva body za vedúcim Trenčínom a na jar chceli zaútočiť na titul. Či to tak bude, záleží koľko dorastencov, vrátane rýchlonohého Miháleka, zostane v prvoligovom kádri na jarnú časť.                                                                                                                                                           
Výborné výkony Kristiána neušli pred necelým rokom ani pozornosti nového trénera reprezentácie do 19 rokov Alberta Rusnáka. Po prvom kontrolnom zraze tejto reprezentácie nebol celkom spokojný s výberom a tak na druhý pozval ďalších adeptov. Vtedy povedal, že skúšal na niektorých problémových postoch nových hráčov, z nich ho upútal na krídle najmä   Kristián Mihálek z Trnavy. Preto 14. august 2018 bude ďalší dátum, ktorý si bude Kristián pamätať do konca života. Po prvý raz totiž nastúpil v reprezentačnom drese Slovenska do 19 rokov proti rovesníkom z Kuvajtu. Potom si ho obliekol ešte päťkrát a v tom zatiaľ svojom v poslednom proti Taliansku si otvoril aj strelecký  účet.                                                                                                                                    
Mladý Dúbravčan, ktorý pochopiteľne fandí Trnave, je veľkým fanúšikom FC Barcelona. Doma mu drží palce celá rodina a nielen doma. 
Otec v minulosti tiež futbalista, najmä však veľmi dobrý atlét, Kristiánova priateľka, brat, dedo, občas aj mama, nechýbajú na žiadnom stretnutí. Nebude tomu inak ani na jar, ale ešte nevedia, či Kristiána budú chodiť povzbudzovať na  dorastenecké zápasy, alebo na Fortuna ligu. 
Jozef Petrovský 
Tohtoročný trojkráľový víťaz z Rakúska
Tradičný Trojkráľový open rapid turnaj v šachu, ktorý usporiadali MČ Dúbravka a ŠO Tatran Dúbravka, sa uskutočnil prvú januárovú sobotu v KC Fontána. Tohtoročný turnaj napísal už svoju devätnástu kapitolu. Hralo sa deväť kôl 2x15 minút na jednu partiu. Celkovým víťazom turnaja, ktorý sa hral pod záštitou starostu Martina Zaťoviča, sa stal rodák z bývalej Juhoslávie Aco  Alvira z Rakúska.  
Vonku síce veľmi snežilo, ale zrejme nikoho to neodradilo, lebo turnaja sa zúčastnilo 101 šachistov zo 6 krajín. Zahraničných šachistov bolo 22. Najväčšie zastúpenie okrem Slovákov mali šachisti z maďarskej kúpeľnej obce Tapolca. Zo Slovákov sa turnaja sa zúčastnili šachisti nielen z Dúbravky a Bratislavy, ale aj z Pezinka, Senca, Hlohovca, Šurian či Košíc. Podujatie malo veľmi vyváženú účasť, lebo sa ho zúčastnilo 7 mladších žiakov, 20 starších žiakov, 9 seniorov nad 65 rokov a 17 seniorov nad 70 rokov. Z tohto počtu bolo 12 dievčat a žien.
„Je potešujúce, že tohtoročný turnaj mal najlepšiu úroveň v doterajšom priebehu. Zúčastnilo sa ho 5 hráčov s ratingom nad 2200 bodov, 8 hráčov nad 2000 a 9 hráčov nad 1900 bodov. Viacerí hrajú v najvyššej Slovenskej extralige, resp. zahraniční hrajú v najvyššej lige svojej krajiny“, povedal nám riaditeľ turnaja Ľubomír Škoviera. Ten na slávnostnom vyhodnotení pozval všetkých na jubilejný 20. ročník Hodového turnaja, ktorý sa uskutoční 28. septembra.                                                                                                                            KONEČNÉ PORADIE: 1. A. Alvíra (Viedeň-Simmering, Rak.), 2. D.Nestorenko (Slovan Bratislava, Ukr. ), 3. I. Lintner (Ksn Bratislava), 4. P. Petráň, 5. O. Vadila (obaja Slovan Bratislava), 6. R. Margl (Tapolca, Maď). Najlepším mladším žiakom sa stal B. Tóth (Tapolca, Maď), starším žiakom O. Vadila, juniorom R. Margl, najlepšou ženou M. Koscelanská (Šurany), pretekárom Tatrana Dúbravka M. Čertík, v kategórii nad 65 rokov P. Petráň a nad 70 rokov P. Chrenka (Apollo Bratislava).     
(pet)
Piataci v Trenčíne strieborní, v Žiline zlatí 
V závere minulého roka a na začiatku tohto sa zúčastnili mladší žiaci HOBY Bratislava (5. ŠHT, U11) dvoch hokejových turnajov. V Trenčíne skončili za účasti 5 družstiev na druhom mieste, ale o niekoľko dní neskôr v Žiline, kde štartovalo ešte o jedno družstvo viac, triumfovali.    
Na povianočnom turnaji v Trenčíne pod názvom Memoriál J. Hantáka sa predstavili popredné družstvá tejto vekovej kategórie z celého Slovenska. S domácim víťazom turnaja s Trenčínom síce HOBA prehrala (1:7). Potom zdolala bratislavský Slovan (7:0), Košice (6:4) a Martin (4:3) a skončili na druhom mieste pred Slovanom, Košicami a Martinom.
Za najlepších hráčov HOBY v jednotlivých stretnutiach boli vyhlásení M. Stankovan, M. Pláteník, Š. Obušek a J. Habla. Za najlepšieho hráča HOBY v celom turnaji bol vyhlásený Samuel Borucký. Počas turnaja si celá výprava pozrela priamo na štadióne Hokejové múzeum, kde videli bohatú zbierku trofejí, korčúľ, hokejok, prilieb či dresov domácich hráčov, ale aj hráčov z Trenčína, ktorí pôsobili v NHL.
Na turnaji  v Žiline pod názvom T+T CUP 2019 sa hralo systémom každý s každým. Počas troch dní odohralo každé družstvo päť stretnutí. HOBA najprv prehrala s Popradom (5:8), ale potom poznala len víťazstvá – Žilina (5:4 sn), Györ (18:2), Ružinov (8:1) a Michalovce (6:2). Turnaj HOBA vyhrala pred Popradom, Ružinovom, Žilinou, Michalovcami a Györom. Najlepším útočníkom celého turnaja sa stal hráč HOBY Adam Obušek. Za najlepších hráčov HOBY boli v jednotlivých stretnutiach vyhlásení L. Bernát, A. Obušek,   O. Husák, Š. Obušek, J. Habla a T. Selič. „Počas turnaja sa konali súťaže zručnosti. Naši chlapci v zložení T. Dedík, M. Požgay, A. Obušek a Š. Obušek vyhrali s veľkou prevahou štafetu  v rýchlosti korčuľovania na 4 x 1 kolo,“ povedal nám športový riaditeľ HOBY Branko Semančík.                                  (pet)
Výsledkový servis
□ HOKEJ          
● 1. LIGA JUNIOROV (U20), základná skupina, 21. kolo: HOBA Bratislava – ŠHK Piešťany 2:3 pp. 22. kolo: ŠHK Piešťany - HOBA Bratislava 2:7. 23. kolo: HOBA Bratislava – HK Ružinov 5:6. 24. kolo: HK Ružinov - HOBA Bratislava 7:5. Priebežné poradie: 1. Gladitors Trnava 54, 2. HOBA Bratislava 47,... 6. HK Ružinov 16.
● 1. LIGA DORASTU K-CLASSIC (U18) – Nadstavbová časť A, 3. kolo: MHC Nové Zámky - HOBA Bratislava 3:4. 4. kolo: Topoľčany - HOBA Bratislava 4:7. 5. kolo: Trnava - HOBA Bratislava 1:2. 6. kolo: HK Havrani Piešťany - HOBA Bratislava 0:8. Priebežné poradie: 1. HK Gladiators Trnava 21, 2. HOBA Bratislava 20,... 8. MHC Nové Zámky 1.
● LIGA KADETOV, regionálna skupina západ (9. ŠHT, U15), 14. kolo: HK Gladiators Trnava – HOBA Bratislava 9:0. Konečné poradie po základnej časti: 1. Slovan Bratislava 19,... 5. HOBA Bratislava 8, 7. HC ŠKP Bratislava-SR ženy 4. Regionálna nadstavba západ – 1. kolo: HOBA Bratislava – HK Levice 12:6. 2. kolo: Skalica – HOBA Bratislava 1:1. Priebežné poradie: 1. HK Ružinov 4, 2. HOBA Bratislava 3, 6. HC ŠKP Bratislava-SR ženy 1.
● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (8. ŠHT, U14), Región západ, Nadstavbová časť – 1. kolo:  HOBA Bratislava – Slovan Bratislava 0:3. 2. kolo: MHC Nové Zámky - HOBA Bratislava 1:7. 3. kolo: HOBA Bratislava Dukla Trenčín 3:5. 4. kolo: Nitra - HOBA Bratislava.2:5. 20. kolo (predohrávka): HO Hamikovo Hamuliakovo – HOBA Bratislava 2:6. Priebežné poradie: 1. Slovan Bratislava 11,... 3.bHOBA Bratislava 3, 6. MHC Nové Zámky 0.
● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (7. ŠHT, U13), Región západ, Nadstavbová časť – 1. kolo:  HOBA Bratislava – Slovan Bratislava 3:4. 2. kolo: MHC Nové Zámky -  HOBA Bratislava 1:7. 3. kolo: Dukla Trenčín – HOBA Bratislava 8:6. 4. kolo: Nitra - HOBA Bratislava 5:6. 20. kolo (predohrávka): HO Hamikovo Hamuliakovo – HOBA Bratislava 4:4. Priebežné poradie: 1. Slovan Bratislava 8,... 4. HOBA Bratislava 4, 6. MHC Nové Zámky 0.                                        
● 1. LIGA, MLADŠÍ  ŽIACI (6. ŠHT, U12), Región západ, Nadstavba TOP 6 - 2. kolo: HOBA Bratislava – MHC Nové Zámky 3:2. 3. kolo: Dukla Trenčín – HOBA Bratislava 7:0. 4. kolo: HOBA Bratislava – Nitra 2:12.
● 1. LIGA, MLADŠÍ  ŽIACI (5. ŠHT, U11) , Región západ, Nadstavba TOP 6 - 2. kolo: HOBA Bratislava – MHC Nové Zámky 26:2. 3. kolo: Dukla Trenčín – HOBA Bratislava 4:5. 4. kolo: HOBA Bratislava – Nitra 5:6.

□ VOLEJBAL
● 1. LIGA JUNIORIEK, skupina západ – 9. kolo: ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava – VK Slávia UK Dráčik Bratislava 3:1 a 0:3. Priebežné poradie: 1. Palas Levice 45, 2. ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava 41, 3. MVK Nové  Mesto 34... 11. Trnava 1.
● 2. LIGA JUNIORIEK a KADETIEK, oblasť Bratislava – 6. kolo: ŠŠK VIVUS  Bratislava jun. - ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava jun B 0:3.
● M- SR MO KADETIEK, oblasť Bratislava – 10. kolo, skupina A:  VK Slávia UK Dráčik B - ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava A 0:3. Skupina B: ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava B – voľný  žreb.
● M-SR STARŠÍCH ŽIAČOK, oblasť Bratislava, 10. kolo: ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava A – VK Studienka 3:0 a 3:0, VK Slávia UK Dráčik 3:0 a 3:1. 11. kolo: ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava B - VK GAB Senec 3:0 a 3:1, ZK IMA VK Bratislava - ŠŠK Bilíkova Gymnázium Bratislava A 0:3 a 1:3. 

□ FUTBAL
ZIMNÁ HALOVÁ LIGA – STARŠÍ ŽIACI (roč. nar. 2004 a mladší) - O pohár predsedu BSK, A skupina – 3. kolo: FKP Dúbravka A – TJ Záhoran Jakubov 2:6. 4. kolo: FK Rača – FKP Dúbravka A 9:4. Priebežné poradie: 1. SFC Kalinkovo 12,... 6. FKP Dúbravka 8, 8. Slovenský Grob 0. Skupina B - 3. kolo: MŠK Senec - FKP Dúbravka B 18:0. 4. kolo: FKP Dúbravka B – FK Slovan Ivanka pri Dunaji 0:6. Priebežné poradie: 1. MŠK Senec  12,... 8. FKP Dúbravka 0.                                                                                                                                    ● ZIMNÁ HALOVÁ LIGA –MLADŠÍ ŽIACI (roč. nar. 2006 a mladší) - O pohár predsedu BSK,  B skupina – 3. kolo: FKP Dúbravka B – MŠK Senec 8:0. 4. kolo: FKP Dúbravka – MŠK Iskra Petržalka 0:7. Priebežné poradie: FK Slovan Ivanka pri Dunaji B 8,... 4.FKP Dúbravka A 3, 5.MFK Rusovce 0.

□ FUTSAL
● 2. SLOVENSKÁ LIGA MUŽOV, región Bratislava, 10. kolo: Predators - Katenačo Dúbravka 4:10. 11. kolo: Katenačo Dúbravka – FCK Matadors 3:17. Priebežné poradie: 1. Slovan Bratislava B 33,... 14. Katenčo Dúbravka 7, 16. Matadorf 2.
(jop)